Üdv Afganisztánban!
Angela Adams vagyok.
Az FBI különleges ügynöke.
Az apád Faraz Hamzad.
A neved Parwana.
Úgy tudom, önnek nem gond bajt okozni Hamzadnak.
Miféle bajt?
Pusztítót.
A mesbahari lelőhely.
Faraz Hamzad találta. Ki akarja használni.
Épp nézem. Minden leállt.
Tálib katonák vannak mindenhol.
Hamzadért jöttem.
Nem tartozik magának elszámolással.
Előadja,
vagy én menjek érte?
Itt már nem vagy biztonságban.
Hová megyünk?
Egy barlangba, amiről egyszer meséltem anyádnak.
Mi ez?
Egy hely, ahol elrejtőzhet. Eltűnhet.
Mi az?
A NAGY ÖREG
Óvatosan, Angela!
Mi történt?
Nem volt könnyű eljutni idáig.
Hogy kerültetek ide?
Marion.
Ő juttatott be minket, ő fog kivinni. Csak egy telefon, és itt a helikopter.
Ideje hazamenni.
Ha itt hagyjuk, meghal.
Lehet.
De nem hagyjuk.
Oké. Figyelj...
Van mit megbeszélnünk, de haza kell vinnünk.
Ott van rá szükség, és egyedül nem éli túl.
Rám is szükség van otthon.
Miatta. Amiatt, amit tett. Tudom, hogy tudod.
Mondtam, hogy ne gyere!
Mi?
Mondtam, hogy Cherylre és Henryre vigyázz, ne rám!
Em!
Em, csak azért jött ide, mert szeret téged.
Ami most történt, azzal pedig engem védett.
Tudja?
Mire gondolsz?
Elmondtad neki, ki vagyok?
Igen.
Akkor nem lehet olyan nehéz megérteni.
Nem hagyhatom meghalni.
És a segítségeteket kérem.
Itt az idő.
Ideje elmenned.
Mindketten tudjuk.
Nem így. Így nem hagylak itt.
Menned kell.
A házát ellepték a kormány katonái.
Érte jöttek, de miattam vannak ott.
Engem keresnek.
A család, mindenki, aki ott van, veszélyben van.
Szükségük van rá.
Én pedig visszaviszem oda.
Segítetek nekem?
Igen.
Már bocs, de mi a fasz?
- Micsoda? - Hazavisszük?
Hát nem kedves tőlünk?
Talán nem ugyanazt hallottuk az előbb.
Valami történt közöttük.
Nem tudom, mi, sem azt, hogy mit jelent.
De közlöm, hogy én úgy értettem,
hogy ha otthagyjuk meghalni, örökre elveszítjük Emilyt.
Elveszítjük? Ezt most komolyan mondod?
Harold, azt mondtam,
én így értettem, és nem akarok kockáztatni.
Szóval igen,
hazavisszük.
Jézusom!
Rettegsz a lánytól.
Biztos voltál benne, hogy meghalt. Azért,
- mert a másik lehetőség ijesztőbb? - Nem.
Nem maga az első, aki érte jön.
Nem az első, aki lehetőséget lát abban...
hogy gyengének tűnik.
De biztosíthatom...
csak annak tűnik.
Nincs mit mondanom magának.
Fogytán a türelmem.
Ha Faraz itt volna...
sokkal kevésbé lenne megértő, mint én.
Efelől biztosíthatom.
Ha tényleg akkora hatalma lenne, mint hiszi,
már rég visszarendeltek volna.
Letartóztattak volna.
Ki az?
Akkor angolul.
Maga hírszerző.
Csak beszél valamit, amit az emberei nem értenek.
Ki maga?
Örülök, hogy megkérdezte.
Ez azt jelenti, nem tudja, mibe keveredett.
Nem tudja, milyen fontosak Faraz Hamzad kereskedelmi ügyei Kabulnak.
És hogy mi a szerepem bennük.
Fogalma sincs, mekkora bajban van.
Jöjjön ide!
A minisztérium aggódott, mert a legutóbbi átutalásunk késett.
Bonyolult szankciók alatt állnak.
Mindent megteszünk, hogy előttük járjunk, de megbotlottunk.
A minisztérium ezért hagyta, hogy idejöjjön zaklatni minket,
de ez majd biztosítja őket, hogy nincs miért aggódniuk.
Arra használták magát, hogy üzenjenek nekünk.
Ez a pénz a válaszom.
Ezzel az ügy le van zárva.
Bármit is tesz ezután, felelni fog érte.
Ezt megígérem.
Távozzanak!
Honnan szerezted a pénzt?
Nem akarod tudni.
De igen.
Anya, most nagyobb gondjaink is vannak ennél.
Mi lehetne nagyobb ennél?
Hallottál már egy Morgan Bote nevű emberről?
Ő hozta tető alá az egyezséget Dan Chase átadásáról.
És úgy tűnik, őt dühítette fel, hogy helyette Parwanát hoztuk el.
Ezért befagyasztotta a vagyonunkat, hogy tönkretegyen minket.
Várj!
Hogy hívnak?
Semmi baj.
Csak kérdezni akarok valamit.
Faruk!
Mit akar a fiamtól?
Faruk...
Láttál itt új arcot mostanában?
Egy nőt...
Faruk!
Értem.
Ez a nő nem beszéli a nyelvünket, ugye?
Tudod a nevét?
Meg tudod mondani a nevét?
Faruk!
Jobb lett volna kevésbé feltűnő helyen parkolni.
Kérdezzen, amit csak akar!
Mit mondott neki?
Magának ott volt egy egész élet, hogy elmesélje neki a történetét.
És most fél, hogy talán el mertem mondani neki az enyémet.
Mit mondott neki?
Féljen csak tovább!
Lemegyek.
Ne! Jól vagyok. Megoldom.
- Nem jó ötlet. - Nyugodtabb lennék, ha itt maradnál.
- Jól van, figyelj! - Nem.
Nem is tudod, mit mondanék.
Tudom, hogy ami azzal kezdődik, hogy „Figyelj”, azt most nem bírnám.
Oké? Tudom, mi jár a fejedben. Mi túl...
Mi? Mi túl?
Túlságosan hasonlítunk.
Nem tudom, mi történik velem, jó?
- Ezt meg kell értened. - Értem.
- Nem érted. - De.
Nem értheted!
Fontos nekem, hogy hazajuttassam.
És azt akarom, hogy neked is fontos legyen.
Rendben.
Maradj mögöttem!
Tudom, mit csinálok.
Persze. De akkor is maradj mögöttem.
Nekem meg ez fontos most.
A különleges erők helikoptere?
Egy ismerősömnek van némi befolyása Taskentben.
Belépnek az afgán légtérbe, elmennek az általad megadott helyre,
felveszik a három utast, és visszajönnek a határon át.
Képzelem, mennyibe fog ez kerülni neked az ismerősödnél.
Többe, mint amennyibe neked kerül nálam.
Mondtam, nem vagyok olyan helyzetben, hogy bármit is adhassak.
Már nem.
Egy vacsorával fogsz jönni nekem.
Jó. Rendben.
Figyelj, bármit is hiszel, hogy mivel jövök neked valójában,
azt elfelejtheted, előre szólok.
A helikopter nem akar a szükségesnél tovább maradni
az afgán légtérben,
azt pedig végképp nem akarja, hogy észrevegyék.
Lehetőleg ne okozz nemzetközi incidenst! Kérlek.
Még az is lehet, hogy túlélik.
Nem tartoznak semmivel Faraz Hamzadnak,
akinek a bűnei miatt mind célkeresztbe kerültek.
A döntés...
az önöké.
És ha közvetlenül felhívnánk a minisztert?
Rálőttünk a katonáira.
Attól tartok, ez már esélytelen.
Még ha nem is tettük volna, ennek a Morgan Bote-nak
valahogy sikerült mindent befagyasztania.
Az amerikai és az offshore számlákat is.
A tálibokat két dolog fékezte meg:
a pénzünk, és az ígéret, hogy ha a mesbahari termelés beindul,
akkor még több lesz.
De anélkül védtelenek vagyunk.
Lennie kellett volna jobb megoldásnak.
Ha megkértél volna, segítettem volna.
Aki itt jogosan dühös
az ügy rossz kezelése miatt,
az nem te vagy.
Nem akarta, hogy bárki tudjon róla...
amíg Parwana biztonságban ide nem ér.
Megértem. Tényleg.
De hogy ennek mi az ára,
azt még csak most fogjuk megtudni.
Halló!
Várok.
Igen...
Hallottad ezt?
Jelentse a pozícióját, kérem!
Nem válaszol.
Mi az utolsó pozíciója?
Nézd meg még egyszer!
Itt vagyok.
Értem.
Talán ha itt lett volna, hogy maga beszéljen a saját nevében,
nem durvul így el a helyzet.
Leegyszerűsítem a dolgát.
Jöjjön ide,
és személyesen viszem el Kabulba, a minisztériumba,
ahol elmagyarázhatja, ki ez az amerikai nő,
miért próbálta két amerikai egyedül megmenteni,
és miért kellene bízniuk magában.
Döntsön gyorsan,
különben csak rosszabb lesz a helyzet.
Mennünk kell.
- Kabulba? - Igen.
Veszélyes odamenned!
Veszélyes?
Nem számít, mi történik velem.
Csak a népünk legyen biztonságban.
- Mennünk kell. - Emilynek igaza van.
Ha így megy vissza, megölik,
és úgyis elvesznek mindent, amit akarnak.
Ki maga?
Ki maga, hogy véleményt mondjon arról,
mi a legjobb nekem és azoknak, akiket én vezetek?
Ki maga, hogy felelősségre von?
Ha már kérdezi,
én vagyok az, aki mindent megtesz,
hogy le ne essen a lóról, és ne haljon meg hazafelé menet.
Ha azt hiszi, ezzel elér valamit nálam,
hogy az adósa leszek és megfizetem, amivel tartozom,
akkor hatalmasat téved.
- És ha veled mennék? - Tessék?
Bekísérnélek a faluba.
- Mi a fenéért tennéd? - Deeszkalálni a helyzetet.
Mégis hogy a fenébe csinálnád?
- Elmondanám az igazat. - Emily!
A pasas a rádión tudni akarja, miért raboltál el egy FBI-ügynököt.
De itt nincs FBI-ügynök.
Angela Adams nem létezik többé.
Hogy létezhetne mindezek után?
Az igazság az, hogy itt születtem, és elvittek innen.
Ez egy családi történet.
Semmi olyasmi, ami terhelő lehet rád nézve.
- Nem. - Miért nem?
A tálib titkosrendőrség nem arról híres,
hogy hallgatni szokott a józan észre.
Nem érdekel, tetszik-e neki, amit hall. Elég, ha attól tart,
hogy gyengébb lapokkal játszik, mint hitte.
Megölne.
Én tehetek az egészről.
Én nyitottam ki ezt az ajtót.
A veszély, amit okoztam,
nem fenyegethet téged.
Nem hagyom.
Figyelmeztettél.
Mire?
„Angela Adams nem létezik többé.”
Figyelmeztettél.
Hogy ha nem vigyázok vele
abban a pillanatban,
akkor eltűnik.
Nem számítottam rá, hogy még aznap bekövetkezik.
Szerintem nem így értette.
Nem hiszem, hogy az rólad szólt.
Egy kicsit rólam is szólt.
Átutaztam a fél világot,
hogy megmentsek valakit, aki többé nem akar létezni.
Ha tudtad volna, másképp csináltál volna bármit is?
Mekkora seggfej vagy! Dehogy.
De nem dob fel az érzés.
- És azt akartam mondani... - Jézusom, jól van. Oké.
Hallgatnod kellett volna rám, amikor figyelmeztettelek.
Most jobb?
Nem mintha lett volna beleszólása.
Nem mintha Angela Adams hétfőn újra bemenne dolgozni ezek után.
Szerintem azt hittem, van rá mód,
hogy valahogyan megőrizzük a nevet,
mivel annyira fontos volt mindkettőnknek.
Haragudnom kéne, de ez a lány
átutazta a fél világot a válaszokért,
amiket senkitől nem kapott meg,
hogy szembenézhessen az igazsággal.
És amikor megpróbáltam a rangomra hivatkozni
és bűntudatot kelteni benne,
a szemembe nézett, és azt mondta, bekaphatom.
Lehetetlen nem lenni büszkének rá egy kicsit.
Mondhat rólad az öreg, amit akar,
de csodás lánnyá nevelted.
A bejárat zárva van.
Elölről nem lehet bemenni.
- Lehet, hogy a... - Nem.
Nem lopózom be a saját házamba
titkos ajtókon.
Szembenézek velük ott, ahol vannak.
Kérlek, ne!
Sajnálom, hogy így alakult,
de azt nem sajnálom,
hogy láttad ezt a helyet,
és a hely is látott téged.
Meg fogják ölni, ugye?
Hamarosan jönnek értünk.
Ha ki akarunk jutni innen,
meg kell mondanom nekik, hol találkozunk.
Igen. Hívd fel őket!
Nem kellett volna így történnie.
Megkönnyíthette volna a dolgot.
Velem jön...
vagy kénytelenek leszünk befejezni, amit az emberei elkezdtek?
Itt nem fognak leszállni.
Túl nagy a jövés-menés.
Átugrunk a gerincen.
Mennyi időnk van még?
Nem sok. Nem várnak sokáig.
Emily! Ne!
Változik a terv. Át kell irányítanunk máshová. Most!
Üdv!
Elmondaná, ki maga?
Ne aggódjon miattuk!
Pár perc, és az öreg velem jön.
Nem fog mindenkit megöletni, hogy megakadályozza.
Úgyhogy most már
csak kíváncsiságból kérdezem.
Maga az elrabolt amerikai, ugye?
Aki miatt az egész káosz kitört.
Igaz?
Az FBI ügynöke.
Ez is igaz?
Ha elmondja, az talán segít.
Lehet, hogy mindenkivel kicsit kíméletesebb lennék,
ha végül nem kéne azon tűnődnöm, hogy miről maradtam le.
Maga nem tartozik ide.
Nem kell, hogy a maga harca legyen.
Csak mondja meg!
Ki maga?
A nevem Parwana Hamzad.
Hogy ki adott rá parancsot? Én adtam.
Nem tudnak evakuálni minket, ha meghalunk!
Én felelek az egészért. Csak csinálják! Megértették?
Halló!
A feliratot fordította: Dranka Anita