Det är dags att åka hem nu.
Helikoptern är bara ett samtal bort.
Lämnar vi honom här, dör han.
Vi måste få hem honom.
Nåt hände mellan dem.
Jag vet varken vad det är eller vad det betyder,
men lämnar vi honom att dö har vi förlorat henne för alltid.
Har du hört talas om en man vid namn Morgan Bote?
Det var han som låg bakom avtalet att lämna ut Dan Chase.
Han har fryst alla våra tillgångar för att ruinera oss.
Farouk!
Ni kan inte evakuera oss om vi är döda!
Jag är ansvarig, så gör det! Förstår du?
Kan du säga mig vem du är?
Jag heter Parwana Hamzad.
Det var inte vårt val, men...
Jag rapporterar det till dig nu.
Vi försökte respektfullt förhindra det.
Jag förstår...
Jag tror inte att mannen som orsakade det här talade för dig.
Vi kan lämna det därhän och fokusera på en bättre...
Hallå?
De lät mig inte tala med premiärministern.
Var är Parwana?
Ta hit henne.
Vore det inte för henne...
Skulle jag sitta i fängelse nu.
Eller än värre.
Jag var redo att acceptera det.
Det kanske du också var.
Men hon var inte det.
Hämta hit henne, tack.
Nu.
Jag bad henne vänta i rummet intill.
Han lämnade inte rummet.
Vi försökte allihop.
Sedan kom hon in, och...
Parwana.
Din far vill träffa dig.
Nu när vi alla är här...
Vi har två dygn.
Alla som är kvar efter det är döda.
- Du har sagt det. - Nej.
- Du sa det! - Nej!
Jag sa att vi hade tio minuter.
Det var för fem minuter sen.
Vi har fem minuter kvar innan helikoptern lyfter.
Jag har bett om fem minuter till i en timme.
Klarar vi att bli kvar om han sticker?
Hon vet att de inte väntar länge.
Hon kommer.
Hon var med om en räd för några år sen.
Skottlossning utbröt.
En avliden hade hennes kulor i huvudet.
Hon gick igenom terapi och klarade det bra...
Varför berättar du det?
Ifall du är orolig.
Det är inte första gången
hon dödar.
Alla är inte likadana.
Här är hon.
Han har precis förlorat sin mor.
Jag tror att jag kan hjälpa, jag vet inte.
Han talar inte engelska,
- så du behöver inte oroa dig. - Ingen fara.
Vi har ont om tid.
Om ett par dagar återvänder armén
och bränner ner alltihop.
De har hållit regeringen härifrån med sina pengar.
- Em... - Och de fick slut på pengar.
- Em, du kan inte stanna här. - Jag måste.
Varför det?
För att den som tog ifrån dem pengarna är Morgan Bote.
Han tillfångatog mig för att få dig att överlämna dig.
När jag togs istället för dig blev Bote arg.
Han har lyckats frysa alla deras tillgångar.
Det har gjort dem sårbara i en svår tid.
Det här stället överlever inte vad som väntar.
Och du måste ställa allt tillrätta.
Vad? Hur då?
Få bort dem från sanktionslistan.
Övertala Morgan Bote att lugna sig
innan oskyldiga får lida här.
Han är inte typen som låter sig övertalas.
Och när han är arg kan han definitivt inte lugna sig.
Var och en av er har berättat vad han betydde för er.
- Vad du betydde för honom. - Em, det var väldigt längesen.
Toppen, då får det hans uppmärksamhet
att ni båda kommer tillsammans efter så lång tid...
Du har ingen aning om vad det är du ber om.
Jag vet hur det här ser ut.
Tro mig.
Jag vet.
Men jag är fortfarande den du tror.
För dig, och dig.
Jag kan inte lämna dessa människor att dö
för ett problem som följt mig hit.
Det kan jag bara inte.
Och jag tror inte att ni känner igen mig om jag gör det.
Jag sa till dem att du klarar det.
Jag sa till dem att du gör det för att jag har bett dig.
Och jag skulle inte känna igen nån av er om ni vägrade.
Jag litar på dig.
Och jag älskar dig.
Skynda dig, snälla.
Vänta här.
Vad menade du med att alla inte är likadana?
Alltså, jag vet vad du menade.
Men vad menade du egentligen?
När man lämnar blod på marken sådär,
varken för att skydda eller hämnas,
eller för att det är ens jobb eller en olycka...
Då är det för att visa nån att man älskar dem, utan återvändo.
Lita på mig.
Är det vad du tror att du såg?
Kläderna, barnet.
Tror du att det hände henne så snabbt?
Jag vet inte vad vi såg, men nån del av henne är nog borta.
Och nån del har just fötts.
Och vad blir resultatet?
Knepigt att sörja nån samtidigt som man möter dem.
Jag vet inte.
En människa kan förändras utan att det är en katastrof.
Så länge inte nån försöker få dem att känna så.
Kom, här är vår skjuts.
Inte den.
Den här.
"Ta hand om transporten, Harold. Se till att den är tillförlitlig."
Här är den.
Varsågod.
De är i luften.
Kommer de att göra som du sagt?
Kan de göra det?
Ja, på båda frågorna.
Jag har hört att du har sett efter Farouk.
Han är en rar pojke.
Jag vet inte varför, men det tycks hålla honom lugn.
Att vara med mig.
Varför?
"Varför" har på sistone blivit en underlig fråga.
Vilket "varför" kan förklara vad vi har gjort?
I vilket fall läggs planer ut just nu.
Några blir kvar för att försvara de våra.
Andra evakueras till dalen där de är säkra.
Säg bara inte att det är för farligt för mig här.
Säg inte att jag inte hör hemma här.
Nej.
Du hör hemma här.
Det gör du.
Det behöver vi inte diskutera.
Men jag måste be dig åka härifrån.
- Du sa ju precis... - Det finns annan hjälp jag behöver.
Andra strider som behöver utkämpas.
Andra platser som behöver stöd.
Du måste återvända till början.
Hej.
Vi har inte hälsat ordentligt.
Jag heter Tarik.
Parwana.
Bland annat.
Vad sa han till dig?
Han bad mig hitta dig.
Och åka tillbaka till USA med dig
och hjälpa till att sköta affärerna.
Han försöker få dig härifrån innan det går utför.
Ja.
Han bryr sig om dig.
Då kan du kanske hjälpa mig att övertala honom
att låta mig rädda hans liv.
Det här suger.
Vad?
Du hörde vad jag sa.
Du ägnar för mycket tid åt att låtsas vara rik.
Jag minns inte att jag låtsats.
Och jag har bara varit Henry Dixon i två veckor per år.
Dan Chase flög privat. Inte såhär.
Och du blev rik av att tillbringa 50 veckor utan att ens försöka?
Ja, mer eller mindre.
Hur då?
Låt höra, hur då?
Att inte jobba åt regeringen var en bra början.
Vi borde prata om det vi inte vill prata om.
- Vadå? - En plan.
När vi kommer till den gamles hus sköter jag snacket.
- Okej. - Jag skojar inte.
Varför skulle jag tro det?
Jag vet inte om han lyssnar på mig,
men jag vet att han definitivt inte kommer att lyssna på dig.
Nej.
Det här är för viktigt
för att hamna mitt i allt annat mellan er två.
Ja.
Vi vet båda att vi inte kan tvinga honom.
Och jag tror inte för en sekund på
att han gör det för att han är sur på att ha blivit lurad.
Det måste finnas mer.
Vi måste spela ut det försiktigt.
Jag ska tänka på det.
Vad är det med dig?
Vad är det med mig nu?
Planerar du att bara slå det ur honom?
Det kanske inte är säkert att ta av det.
Jävla skit, bara.
Du verkar arg.
Jag verkar...
När tänkte du berätta att...
Du kan inte vara så dum att du tror att du är...
Jag besvarar gärna dina frågor.
Men avsluta en först.
Du får inte tortera honom!
- Varför inte? - För att han är hundra år.
Det fungerar ändå inte.
För jag är säker på vem av oss som hamnar i fängelse.
Du tror väl inte att du kan övertala honom?
- Jo, det tror jag! - Inte jag.
Och vi lovade Emily att göra allt för att få det gjort.
Jag minns inte att vi lovade det du säger.
Då deltog vi i olika samtal,
för precis så sa hon.
Jag talar samma engelska som du.
Jag hörde vad hon sa.
Du gör inget annat när vi kommer dit
än står och nickar stödjande när jag övertalar honom!
- Harold. - Vad?
Jag skulle tala snabbt.
Hur vill du göra?
Vad menar du hur...
Jag ringer på och han släpper in oss.
Gör han?
Du bör le när han öppnar dörren.
- Marion? - Ja.
Det är tredje gången hon ringer och du ignorerar henne.
Det är femte gången.
Och jag ignorerar för att då försvinner det.
Det fungerade inte på dig.
Den här vägen.
Jag vet inte hur mycket du vet.
En hel del.
Vi var på plats i Panjshir,
och saker förändrades.
Hans barn, hon är inte gisslan längre.
Nåt hände där och hon har knutit an till Hamzad och hans familj.
Det vet jag också.
Nu vet jag i alla fall det.
Det kunde ha hjälpt om nån hade berättat tidigare
att hon inte var hans barn. Då skulle vi inte sitta i den här smeten.
Kvinnan är i livsfara.
Hamzads tillgångar har frysts, vilket har gjort alla omkring honom sårbara.
Flera av dem kommer att dödas.
Vi kom för att be dig tänka om.
Nej.
Varför inte?
För att ingen av er förstår vad det är ni ber om,
eller varför det är farligt eller vem som kan ta skada.
Ni har ingen aning om historien ni befinner er i.
Och ni har inte ens haft tanken. Jisses.
-"Vi kanske borde fråga." - Vi har inte tid med det.
Du är arg. Du har en poäng.
- Är jag arg? - Nej. Vänta lite.
Det är inte jag som har sönder saker när jag är arg.
Sluta!
Vad menade du med att vi inte vet vad det handlar om?
Ingen som helst aning om vad det handlar om eller vem det skadar.
Du drog in henne i det här.
Nej, du gjorde det.
Jag försöker få ut oss alla.
Hej.
Jag var inte äldre än han är nu när jag sattes i skola i USA.
Det jag hörde av de vuxna var att jag var smart nog
att behöva mer, göra mer, vara mer.
Jag hörde historier genom åren
att min farbror inte tålde min röst eller mitt skratt.
Det lät för likt dig.
Det var inte lätt att bära för mig,
då jag ser ut som han.
Men hela absurditeten gav mig utrymmet
att hitta min egen anledning att finnas.
Och jag fann den.
Vad var det?
Att få alla härifrån.
Jag förstår inte vad du menar.
Vilka är alla?
Min mor, min farbror, mina kusiner. Min familj.
Ja, men de vill inte åka.
Har du frågat dem?
Inte uttryckligen.
Det har jag, tusen gånger.
Förklara för dem vart vi skulle åka, vad som blir bättre.
Idag kanske de lyssnar, med tanke på situationen
och för att det är du som säger det.
De lyssnar inte på mig.
Vad satsar du på att de skulle det?
Jag vet inte ens om jag vill ha en sån diskussion.
Det finns rötter här.
Att du inte ser dem hindrar inte att de verkar.
Han tog dig väl till gravplatsen?
Hur många av männen och kvinnorna på den gravplatsen
hade valt att stanna här om alternativet var
komfort och trygghet och fred nån annanstans?
Vissa skulle nog det, men inte alla.
Jag skulle slå vad om mitt liv, inte alla.
Du talar med fel person.
Jag talar med den enda de kan lyssna på.
Underskatta inte vad du betyder för dem.
Jag hade allt det du pratar om.
Bekvämligheter...
trygghet...
och jag drunknade i det.
- Du kan inte jämföra. - Varför det?
De ljög för dig.
Varje dag.
Uttryckligen, genom att utelämna saker och allt däremellan.
Du var offer för ett välorganiserat bedrägeri.
Jag är ledsen, men så är det.
Bekvämligheten och tryggheten var inte problemet.
De var bara otillräckliga distraktioner.
Det är inte det här.
Det här är en familj som flyttar dit de
inte behöver oroa sig om deras döttrar får läsa matematik.
Och sönerna...
de får utrymme att göra mer, bli mer.
Jag älskar min familj djupt.
Men det är svårt att stå här och inte höra dem skrika åt mig:
"Vad gör du fortfarande här?"
Snälla,
hjälp mig rädda dem.
Det är sent och blir inte lätt, men det är det rätta...
Vad?
Min bror är borta.
Jag kom hem från Marocko, som du sa.
Jag hämtade pojkarna, som du sa.
Jag försökte glömma allt och återgå till vardagen.
Men det fungerade inte.
Jag ville hjälpa till, så jag ringde Nina Kruger.
Ringde du Hamzads advokat?
Vad sa du till henne?
Jag ville övertyga henne om att bearbeta Hamzad att släppa er två,
men det hade krävt att hon svarat när jag ringde.
Nån ringde tillbaka till slut, men inte hon.
Det var han.
Jag tittade och såg nån dyka upp som jag inte väntade mig.
Det är inte ofta folk förvånar mig.
Hon gjorde det.
Varför hade du koll på Hamzads advokat?
Vad har vi missat?
Vi visste om Meshbahar-fyndigheten.
Det var så Hamzad utövade påtryckningar.
Pengarna det skulle generera?
Man kan tjäna pengar var som helst.
Om man har tillgång till mikrochip
och vill driva saker på batteri, om man vill delta i civilisationen...
Dem som kontrollerar fyndigheten har sista ordet.
Vi behöver den.
Vi hade den tills jag insåg att fler planerade i hemlighet
att stjäla den av oss.
Vilka då?
Du drog in henne i det här.
Du slängde henne i en baklucka.
Du gav henne ett namn och nya kläder och tog henne till Marocko
för att försöka påverka...
Pavlovich. Nej.
...Suleyman Pavlovich.
Du har förstått fel.
Faraz Hamzad sidoförhandlar inte med nån ryss.
I alla fall inte den ryssen.
Jag är lättad.
Tala om trollen.
Du klarar det.
Hej.
Ja, jag är glad att du ringde.
Vem pratar hon med?
Hamzads advokat.
Det är otänkbart att en rysk skurk skulle tillåtas få kontroll
över nåt så viktigt som det här landets framtid.
Advokaten är nyckeln just nu till hur vi stoppar honom.
Och just nu verkar hon mest villig
att prata med din flickvän.
Vad sa hon?
Hon erbjöd att fortsätta samtalet över lunch nästa vecka.
Det är väl bra?
Det är mycket bra.
Hon vill säga nåt hon inte vill säga i telefon.
Nästa vecka? Det håller inte till dess.
Jag förstår.
Har du fel kommer folk att dö på grund av det.
Om jag har rätt blir det ännu värre.
Jag sa ju det.
Vad?
När jag bad dig hjälpa Emily komma in på FBI sa jag till dig
att hon var Hamzads dotter.
Det gjorde du inte.
Jag la hennes liv i dina händer.
Tror du verkligen att jag skulle göra det
och utelämna nåt som försätter henne i fara?
Jag sa att hon inte måste vara ditt barnbarn för att du ska vilja hjälpa
mer än hon måste vara min dotter för att jag ska fråga.
Det var så jag sa det.
Det var alldeles tydligt under omständigheterna.
Jag förstår vad du säger.
Jag förstår de viktiga sakerna.
Ni kan säga vad ni vill om mig.
Båda två.
Säg vad ni vill om mig,
men jag har alltid förstått det viktiga, och det vet du.
Jag kämpade för dem när du bad mig.
Men om ditt barn inte kan räkna med dig, vad gott kommer av det?
Jag vet att du inte kan ge upp,
men det måste finnas nåt sätt du kan hjälpa till att få ut
dessa människor, om så tillfälligt.
Och säger du att det inte finns nåt annat sätt,
är det för att du inte försöker hitta det.
Gör inte såhär för att du är förbannad på mig.
Gör inte det.
Kom tillbaka imorgon.
Jag är trött.
Vill du fortfarande prata om det
imorgon bitti har jag kanske ett bättre svar.
- Du går inte härifrån. - Vänta.
Ur vägen.
Kom ut med mig ett ögonblick. Snälla.
Han har inte fel.
Har du inte sönder saker när du är arg?
Alla har sönder saker när de är arga.
Om du inte försöker hjälpa till är det för att du vill att vi vet
att du inte måste.
Det jag vill.
Du förstod aldrig skillnaden
mellan vad vi vill ha och vad vi är skyldiga.
Det är därför den här bekännelsen alltid har varit svår för dig.
Om du inte ville se mig arg hade du inte lämnat honom ute på gatan,
utan hjälpt dig själv, eller hur?
Hej.
Zoe,
jag uppskattar att du vill hjälpa till, men du hör inte hemma i det här.
Blanda dig inte i, är du snäll.
Jag hör inte hemma i det här.
- Okej. - Inte idag, jag lovar.
Du måste gå härifrån.
Jag går ingenstans förrän han ger mig vad jag behöver.
Det kommer han inte att göra.
Ska vi slå vad?
Han ger dig det inte av samma anledning som du inte går,
men han kommer att ge det till mig.
Du hade rätt. Han vill hjälpa till.
Han vill bara inte se dig när han gör det.
Han och jag kommer överens.
Jag gillar honom. Han är en snäll man.
Lägg av, Zoe.
Mot mig har han varit snäll.
Och vad han nu gjort kan inte vara värre än vad du har gjort.
Och jag har kommit över det.
Det är svårt att tro när man ser er,
men jag tror att han saknar dig.
Ta en kaffe. Läs en bok.
Lita på mig.
Jag kan få det gjort.
Han ville inte att nån skulle veta.
Han ville inte att hans sista ord med...
nån av er...
skulle bli adjö.
Parwana.
Jag stannar till imorgon bitti.
För att gå på begravningen.
Jag vet inte om jag kan stanna längre än så.
Det var det han ville.
Du har ett val.
Att stanna
eller åka.
Jag måste berätta en sak.
Jag sa att han sköts av en vaktpost i bergen...
men det är inte sant.
- Han sköts av... - Vi vet.
- Hur vet ni... - Vi vet.
Ingen annan kommer att få veta.
Du måste välja om du stannar eller åker.
Din far ville inte att du känner att det här är en plats...
där du kan få skulden för nåt av det.
Din far sköts till döds av en taliban när han skyddade dig.
Han gav sitt liv för dig.
Och de två amerikanerna du tog hit,
alltså,
de är nu i USA.
De jobbar på dina order att avvärja hotet mot oss.
Det är vad du har gjort för oss.
Tack för att du stod upp för mig.
Du med. Verkligen?
Ledsen, men jag måste prata med honom.
Ärligt talat älskar han inte att ha er
på de fina mattorna...
Ni stannar här.
Okej.
Du hade rätt.
Så fort ni två andades samma luft
såg jag en annan sida hos dig.
Det vore skönt att ha fel då och då,
men önsketänkande är inte smickrande hos en gammal man.
Inte om det är en god önskan.
Du ber mig hjälpa dem.
Det gör jag.
Varför?
För att jag tror att du kan,
och jag tror att du vill.
Du borde vara försiktig runt män som jag.
Om du tror att du kan säga såna saker om oss,
är det nästan alltid för att vi vill att du gör det.
Gud,
du låter precis som han.
Ner!
Zoe, är du okej?
Jadå.
Vad hände?
Vilka var det?
Vad än ni två var ute efter
kom ni för nära för Pavlovichs smak.
Det är bara början.
Det största problemet är att Emilys livlina är död där borta.
Det är svårt att tro.
Att det är slut med honom.
Svårt att tänka sig världen utan honom...
Och de andra två?
De faktiska måltavlorna?
Teamet har inte rapporterat tillbaka än.
Jag försöker nå dem.
När du gör det,
ta reda på hur de planerar att avsluta jobbet.
Absolut.
För mycket står på spel...
För att riskera några lösa trådar.
Översättning: Madeleine Person