Eljöttek érte.
A család és mindenki más veszélyben van.
És vissza fogom őt vinni.
Hazavisszük?
Valami történt köztük.
Angela Adams nincs többé.
Ez egy családi történet.
Cheryl, te érted, hogy megy ez.
Néha olyasmit kell tennem, amiről nem beszélhetek veled.
Mikor látunk újra?
A hadsereg porig égeti ezt a helyet.
- Em, nem maradhatsz itt. - Muszáj.
A bátyám meghalt.
A két amerikai pedig, akiket idehoztál,
már az Egyesült Államokban van,
a te utasításodra dolgoznak a veszély elhárításán.
Arra fogsz kérni, hogy segítsek nekik.
Bizony.
- Jól vagy? - Igen.
Közelebb kerültetek egymáshoz, mint amit Pavlovics még nem bánt.
Ami még nagyobb baj, hogy Emily megmentője ott fekszik holtan.
A NAGY ÖREG
Mintha gyermek lennék.
Minden vadonatúj.
Hallom, amit a gyászolók mondanak rólad,
de nem fogom fel a szavakat.
Úgy érzem, ismernem kéne ezt a nyelvet,
de még nem értem.
Érzem, mennyire tiszteltek téged.
Érzem a hűségüket.
Érzem a szeretetüket.
De a szavak csak hangok.
Egyszerű légmozgás.
Ezért a magam módján búcsúzom tőled.
Ahogy tőle búcsúztam el.
Nem ismerlek.
Vagyis nem tudom rólad azokat a dolgokat,
amikre mondhatjuk, hogy meghatároznak téged.
De más módja is van a megismerésnek.
Egy sokkal ősibb mód, akkorról,
amikor még nem ismertünk mást, csak a tenger sötétjét.
Rég elfeledett érzékelések.
Megéreztük, ahogy a másik láthatatlanul
elsiklik mellettünk.
És tudtuk, hogy félnünk kell-e tőle,
harcolnunk kell-e vele
vagy, ritkábban...
hogy olyasmit találtunk-e a sötétben, amihez érdemes ragaszkodni,
ameddig csak lehet.
Tudom, hogy te mindhárom vagy számomra.
Hiányos válasz vagy a hiányos kérdésre, ami én vagyok.
De hálás vagyok, hogy elsiklottunk egymás mellett a sötétben.
Még ha csak egy pillanatra is.
Itt maradok, amíg összeállnak a kirakós darabjai.
Bárhol is vagy,
bárhová is mész,
ha meglátod őt,
légy kedves hozzá!
Azt hiszem, ugyanolyan sebzett volt, mint mi,
de megtett minden tőle telhetőt.
És mondd meg neki, hogy hazataláltam.
Mit mondtál neki?
Hogy Tarik szereti,
és vigyázni fog rá.
De nagyon rémült lesz,
és nagyon magányos.
És ez fájni fog.
Nem jó hazudni egy gyereknek.
Ha fontos az igazság, akkor nem.
És akkor sem, ha azt akarod, olyan felnőtté váljon,
akinek képes leszel a szemébe nézni.
Ez mind igaz.
És Tarik tényleg megvédi.
Szereti őt.
Remélem...
ha ennek egyszer vége,
lesz lehetőséged megismerni.
Sok mindenben hasonlítotok.
Ez mi volt?
Nagyon is egyedül vagyok.
Nézze, vízvezeték-szerelőre van szükségem.
Azt mondta, 30 perc múlva itt lesz. Ez két és fél órája volt.
Igen, már próbáltam.
Nem, azt is próbáltam.
Nézze, értem, hogy segíteni próbál, de vannak dolgok,
amikhez ténylegesen ide kell jönnie egy hús-vér embernek.
Cheryl!
Harold!
Te jó ég!
Bocs, hogy nem szóltam előre.
Kivel beszélsz?
Jézusom! Várj!
Nem, nem maga.
Mennem kell, de küldené végre a szerelőt?
- Ne! Várj! - Mi az?
Mondd, hogy ne jöjjön! Beszélnünk kell.
Vagyis mondja meg neki, hogy megoldottuk! Jó éjt!
Mi történt?
Emlékeztetni akarlak valamire, amit már tudsz.
Miért kell...
A második eskümre, amit tettem neked. Rögtön az esküvőnk után.
Megígértem, hogy nem hozom haza a munkát.
Hogy sosem zavarhatja a családunkat.
De történt pár dolog a munkámban,
amiről nem beszélhetek.
És bonyolultabb lesz a helyzet, mint valaha volt.
Angela jól van?
Azt hiszem, igen...
de nincs velem.
Afganisztánban van.
Veszélyben van. És jelenleg én is.
Hozd a túlélőtáskádat és a Henryét!
Pár napra egy hotelszobába költöztök.
Harold...
Ott biztonságban lesztek. Csak elővigyázatosságból teszem.
Harold, Henry nincs itt.
Mi? Későre jár. Hol van?
Henry már nem lakik itt.
- Ki az? - Minden rendben!
- Velem vannak. - Ki van veled?
Hogy érted, hogy már nem lakik itt?
Harold!
Azt mondtam, várj kint, amíg elmagyarázom neki!
Nem lehet telefonálni a kocsibejárón. Nem várhattam.
Nincs térerő.
Épp elég nehéz elérni telefonon, nem ülhetek ott tétlenül.
- Figyelmeztetni kell. - Jó.
Igazad van.
Ő Angela apja.
Örvendek.
Nevet ne! Jobb, ha egyelőre nem mondunk neveket.
Próbáld elérni! Egy perc, és mennünk kell.
Nem akarok tovább parkolni a ház előtt, mint ameddig kell.
Kell valami, amibe átöltözhetek.
Vihetsz bármit, ami kell. Menj fel!
Az első ajtó jobbra.
Foglalt Emily
AZ EGYESÜLT ÁLLAMOK HADSEREGE - HARPER
Mennyi ott az idő?
Reggel van.
Csak nehéz vonalat kapni. Olyan messze van mindentől.
Elszúrtuk.
Emilynek ki kell jutnia onnan.
És vele mi lesz?
Kivel?
Morgannel.
Reggel majd megtalálja a személyzet.
Akkorra mi már messze járunk.
Tudom, tudom.
Alig ismertem.
Hogy történhetett ez?
Nem tudom.
De mit gondolsz?
Szerintem Pavlovics...
ráhibázott valamire.
Szerintem valójában Hamzad lelőhelyeit akarja átvenni.
Igen.
Bote túl közel került.
Pavlovicsnak el kellett tennie láb alól, de...
De?
Kiiktatta az öreget, ráadásul amerikai területen.
Ennek a következményei...
Bányajogokért nem szoktak ilyesmit elkövetni.
Van valami a háttérben, amit még nem értünk.
Hogy értetted ezt?
Hogy „Henry már nem lakik itt.”
Ugye nem küldted...
Curtnél és Loisnál van.
Picsába, Cheryl!
Egy ideig ott marad. Ez a legjobb neki.
- Cheryl, nem... - Sajnálom.
Nyíltan megkérdeztem tőled, hogy „Látunk még valaha?”
Nyíltan megkérdeztem tőled,
hogy „Biztos vagy benne, hogy látjuk még Angelát?”
És nem válaszoltál.
Nem tudtam válaszolni!
Nem hibáztatlak. Nem vádollak.
Belementem a játékszabályokba, abba, hogy válaszok nélkül éljem az életem.
Beleegyeztem.
Nem megyek sehova.
De Henry még csak kisfiú.
Ő nem vállalta ezt.
Most látom először Angela apját,
és nem akarod, hogy tudjam a nevét?
Henrynek kell, hogy legyen lehetősége kérdezni és válaszokat kapni.
És most...
Szeretlek, Harold, és fáj ezt mondanom,
de most ezt nem adhatjuk meg neki.
Curt és Lois seggfejek.
Velünk. Nem vele.
Ők is a nagyszülei.
Régen könnyebb volt úgy tenni, mintha nem hoznád haza a munkád.
Angelát beengedtük az életünkbe, mert...
Nem tudom, miért.
Mire rájöttünk, hogy kivételt tettünk, már hozzánk tartozott.
Chiphez is.
De most...
Nagyon igyekszem, Harold.
De belefulladok a válaszok hiányába.
Angela Adams nem létezik.
Az apja,
az a férfi odafent
csupa fiktív sztori volt, onnantól kezdve, hogy megismertem az ügynökségnél.
Ha azt akarod, hogy abbahagyjam, most mondd!
Ez ő?
Tessék?
Ez Emily.
Igen.
Tudtad, hogy ilyen volt?
Igen, tudtam.
Meg kellett szüntetnünk a lebukás kockázatát.
- De nekem azt mondta... - Nem. Úgy értem, ilyen.
Emily a családhoz tartozik.
Te is közel álltál Haroldhoz, nem?
Igen.
Nem volt nehéz?
Kívülállónak lenni?
Az egyezség része volt megszakítani a kapcsolatot Harolddal.
Az egyezségé?
Az egyezségé, amit Abbey-vel kötöttem.
Tiszta lap.
Ő volt az utolsó, aki hozzá fűzött.
Amint megszakadt a kapcsolat, szabadok voltunk.
Másra nem volt szükségem, csak rá és Emre.
Más a szükség, meg más, ha tényleg akarsz valamit.
A francba!
Harold! Mi a faszom ez?
A bojler lespriccelte a biztosítékot. Zárlatos lett.
Hívás - Emily
- Ez... - Ne már!
Minél tovább maradunk itt benn, annál tovább áll a kocsi ott, kint.
- Apa? - Várj egy percet!
Apa?
Harold, gyere be!
- Halló! - Emily!
- Igen. Halló! - Igen.
Ne mozdulj! Ha megszakad, nem tudlak újrahívni.
Oké. Nem ígérek semmit, de hallak.
Figyelj, Em!
Morgan Bote meghalt.
Megtaláltuk, győzködtük,
de elsőre nem tudtuk rávenni.
És egy óra múlva meggyilkolták.
Micsoda? Ki?
Hosszú történet.
Te jól vagy?
Igen, jól vagyok. Harold is.
Itt vagyok, kicsim.
Figyelj, Emily!
El kell tűnnöd onnan.
Apa...
Mindketten tudjuk, mi tart arrafelé. Most nem tudlak megvédeni.
Apa, itt vannak.
A francba! Jól van.
Van egy őrcsapat a hágónál, felvették velük a harcot.
Hányan vannak?
Kik? A sereg, vagy...
Nem, a tieitek, az őrök. Hányan vannak odalent?
Nem tudom. Úgy húszan.
Az nem elég visszatartani őket. Ki kell jutnod onnan.
- Nem tudom megtenni. - Képes vagy rá, Em!
Nem, tényleg nem. Főleg nem ma.
Jézusom!
Meghalt, apa.
Ki halt meg?
Az apám.
Tegnap este belehalt a sebeibe, ma reggel eltemettük.
Jól vagy?
Igen.
Kit sikerült eddig evakuálni?
Pár embert. De minden nagyon gyorsan történt.
Ki maradt még? Családok?
Igen.
Gyerekek?
Igen.
Oké, várj egy kicsit!
Átjutottak a hágón. Épp ide tartanak.
- Indulunk. - Ne tedd le, Em!
Nem teszem. Csak várj egy percet!
A déli kútnál vagyok.
Visszamegyünk a táborba, rendezni a sorainkat.
Jelentkezem, ha bejutottunk, jó? Várjatok!
Lenémítottad?
Igen.
- Az alagutak, amikről beszéltél... - Igen.
...elég messze vezetnek a falutól,
- hogy arra elmenekülhessenek? - Ezt akarják kideríteni.
- Honnan tudod biztosan? - Tudom, Harold. Tudom.
Gyerekek is vannak velük. Nem tudom, hogy fog sikerülni.
El kell kezdenünk telefonálni.
Kit akarsz felhívni?
Hát, vannak, akiket felhívhatunk.
- Akiket felhívhatok. - Kit?
Egyszer már elveszítettük.
Egy parkban voltunk.
Megfordultam, és nem volt ott.
Abbey azt hitte, velem van, én meg hogy vele.
Körülbelül...
Kicsi volt még. Csak úgy elkószált.
Végül hamar megtaláltuk.
Nem jutott messze.
De Jézusom, az az érzés!
Harcoltam sötét háborúkban,
még nevet sem mert adni nekik senki.
De ehhez hasonlót életemben nem éltem még át.
Megesküdtem magamnak, hogy többé nem fordul elő.
Nem emlékszem, hogy hangosan kimondtam,
de emlékszem Abbey arcára,
tehát biztos mondtam valamit.
És arra a kis mosolyra.
Nem tudtam, hogy rajtam nevet,
vagy csak sajnál.
Hogy mennyire meg fogok lepődni,
mikor eljön a nap, amikor végre rájövök.
Sokszor elveszítettük Chipet.
Csak úgy felbukkant a környékbeli házaknál.
Mindenki azzal poénkodott,
hogy lehetnénk olyan kedvesek, és tehetnénk rá kolompot.
- Szerette a kutyákat. - Igen.
Sosem volt kutyánk.
De szerette a kutyákat.
Apa!
Itt vagyok. Mi történt?
Csak egy percem maradt.
Bejutottak. Nem lehetnek messze.
És az alagutak?
Az alagutakon át jutottak be.
Az hogy lehet?
Nem tudom. Megpróbáljuk elbarikádozni a kaput, de...
Mondani szeretnék pár dolgot.
Harold ott van még?
Igen, itt vagyok, kicsim.
Cheryl is itt van.
Sajnálom, hogy újra át kell élnetek ezt.
Egyikőtök sem ezt érdemelte.
Szeretném, ha tudnád, hogy nem hibáztatlak azért, amit tettél.
Apa!
Igen.
Levennéd a kihangosítást?
Igen. Itt vagyok.
Tegyél meg nekem valamit!
Mi az?
El kell fogadnod mindezt.
Azt, hogy miért történik ez.
Hogy miért történt.
Itt rátaláltam valamire.
Ez a család fontos nekem.
Ez tényleg igaz.
És nem azt jelenti, hogy elutasítalak téged vagy anyát.
Ígérd meg, hogy valahogy elfogadod!
Tudnom kell, hogy nem fogsz egész életedben neheztelni rám.
Haragudni rám. Vagy erre a családra.
Kérlek, fogadd el, hogy így akartam!
Megteszed ezt nekem?
A francba!
Ne, várj!
Ne!
Meg kellett volna állítanom.
Hogy tehetted volna?
Az alapján, amit elmondtál, úgy érezte,
erre igen nagy szüksége van.
Meg kellett volna állítanom.
És ha megteszed?
Hogy bízhatna benned...
Meg kellett volna állítanom!
Meg kellett volna állítanom.
Mennünk kell.
Még nem.
Miért?
Te is hallottad, ugye?
Igen.
Tudni akarom, mi történt az előbb.
Válaszokat akarok.
Most rögtön.
Értem.
Zoe!
Igen?
Odamegyünk a kocsihoz.
Kipakoljuk a csomagtartót.
Kivinnéd a feleségemet a konyhába,
és elterelnéd a figyelmét?
Persze.
Hogy érted, hogy „te is hallottad”?
Mit hallottál?
A telefonban.
Akik bejöttek és lőni kezdtek,
már nem dariul vagy pastuul beszéltek.
Hanem oroszul.
Az mit jelent?
Morgan Bote említette valaha,
hogy Pavlovicsnak esetleg
van valamiféle zsoldoshadserege?
Maga benne van ebben az izében, vagy nincs?
Tessék?
A bent lévők tudják.
A kintiek azon tűnődnek, mit tudnak a bentiek.
Az érdekel, maga melyik.
Igazából nem tudom pontosan.
Akkor vagy bent van, és nincs szíve elmondani,
vagy kint, és nincs szíve elmondani.
Azt hiszem, átmeneti fázisban vagyok.
Fura.
Köszönöm.
„Szeretném, ha tudnád, nem hibáztatlak azért, amit tettél.”
Ezeket a szavakat hallom utoljára valakitől,
aki tíz éven át minden ünnepet a házamban töltött.
És nagy esély van rá,
hogy soha nem tudom meg, miről beszélt.
Aki társa akar lenni valakinek, az tartozik bizonyos dolgokkal.
Vannak dolgok, amiket elfogadsz,
amiket elnyomsz,
és amikkel küzdesz magadban.
Nálunk mindig fair küzdelem volt.
Harold megkövetelte a munkahelyétől,
hogy tisztességesen bánjon velem.
De nevetségesen hangzik ez most!
Megkértek, hogy tereljem el a figyelmét.
Tudom.
Csak azt nem tudom, miről.
Ismeri...
Ismerte Morgan Bote-ot?
Igen. Harold barátja volt.
Miért?
Egy Pavlovics nevű orosz rendelte el a megölését,
egy afganisztáni üzleti ügye védelmében.
És lehet...
Lehet, hogy zsoldosokat küldött oda, hogy még jobban megvédjék az érdekeit.
Emilyt az ő emberei ölték meg.
Úgyse tud semmit.
Tudom, hogy te is tudod.
Most éppen sötétben tapogatózunk.
Bármit is tud, ki akarom szedni belőle.
Ezzel keresem... kerestem a kenyerem.
Tudod, ugye?
Nem.
Így nem.
Egyedül kell...
megtennem.
Nem hittem, hogy valaha is idejössz.
Főleg az evezőgéphez, amire azt mondtam, senki nem fogja használni.
Angela elment.
Le kéne szoknod róla, hogy így hívod.
Miért ne hívnám így?
Fantasztikus vagy.
Nem most mondtad anyának, hogy ez csak kitalált név?
Hogy lehet, hogy mindenből képes vagy vitát kreálni?
Nem tudom.
Most jön számodra a neheze.
A mesék, amiket kitaláltál, mind egyszerre foszlanak szét.
Az, hogy képes vagy rá, hogy ne hozd haza a munkát.
Hogy ha távol tartasz tőle minket, akkor biztonságban leszünk.
Hogy sosem fogsz haragudni ránk, amiért ez nehéz neked.
Ez nem fair. Tudod, hogy ez nem igaz.
A kitalációk hasznosak lehetnek.
Csak előbb-utóbb úgyis
kiderül az igazság.
Mindig volt egy részed, amit nem hoztál haza.
Amit szerintem sose láttam belőled.
De most haza akar jönni.
A legjobb dolog, amire vágytam, az volt, hogy az apád legyek.
És elbasztam, elbasztam.
De megpróbáltam. Tényleg megpróbáltam.
Tudom.
Jó lett volna elmondani neked, amikor volt rá alkalmam.
Az, hogy elköszönhessek, nem lett volna nagy kérés
mindazért cserébe, amit tettem.
Pár utolsó szó, ami kontextusba helyezett volna mindent.
Nálad nem kaptam rá esélyt.
Angelánál sem.
Még Henryvel sem.
Pár utolsó szó.
Mi az?
Ott voltál a szobában, amikor Bote meghalt. Igaz?
- Igen. - Igen.
Mondott neked valamit, mielőtt meghalt?
Nem. Túl gyorsan történt.
Csinált valamit? Közel volt a számítógépe, vagy...
A telefonja.
Az a kezében volt.
Talán épp elküldött valamit.
Mi volt az?
Valami, amiről fontosnak tartotta, hogy ne haljon meg vele.
Valami, ami fontos a rejtélyhez,
és el kellett juttatnia valakinek, akiben bízott.
Kinek? Neked?
Nem. Nekem nem.
De van egy ötletem, hogy kinek küldhette el.
Mi történt?
Semmit nem tudott Pavlovicsról, sem Afganisztánról.
Egyszerű bérenc volt.
Csak annyit tudott, hogy megbízták egy feladattal, amit nem fejezett be.
Nem Morgan Bote volt az egyetlen célpontja.
Ki volt a másik?
Te.
- Én? Miért én? - Miért ő?
És én.
Meg Dixonék.
Marcia és Henry.
Miért?
Nem tudom.
Hamzad ügyvédje mondani akart valamit.
Valamit, amit telefonon nem mert.
Talán ő tudja.
Valami, amiről Pavlovics nem akarja, hogy tudjuk.
Valószínűleg.
Valami, ami ártana neki, ha kiderülne.
Valószínűleg.
Akkor irány London!
Mert rohadjon meg!
Ártani akarok neki.
Te nem?
Most már értem.
Tudod, mi történik, mi a tét.
Talán nem az egészet, de eleget.
De...
De téged
kevésbé értelek, mint talán valaha.
Meg kell tennem.
Csak pár napig menj hotelba, a biztonság kedvéért.
Azok ketten biztos meg akarnak kérni, hogy vigyázz a kutyáikra.
De ez rajtad múlik.
Segíts megoldani, ha visszajöttem!
Segíts, hogy jobban működjön ez az egész.
Megpróbálom.
Tényleg megpróbálom.
Most menj!
- Te nem jössz? - Nem.
Biztonságban eljuttatnak a hotelhoz.
Én csak gondoskodom róla, hogy minden rendben legyen, mielőtt bezárok.
Jó.
A feliratot fordította: Dranka Anita