Stůj, Zoe.
- Co se stalo? - Byla otrávena.
- Co? - Nejspíš jsem otrávený taky.
Existuje protilátka, ale mají ji oni.
Moje jediná šance je nechat se zajmout.
Naše dohoda padá. Někdo proti mně zakročil.
Nemám čas zjišťovat, zda jsi v tom nějak zapletený.
Proto tak budu předpokládat a postupovat v souladu s tím.
Zoe.
Posílá mě Harold, jestli jste v pořádku. Jdete?
Ahoj, Marion. Vím o tom kartelu.
Vím o ložisku v Mešbaharu.
Faraz Hamzad naše nabídky odmítal.
Ale abys mohl v ložisku Mešbahar těžit následující roky a desetiletí
a se stabilními výsledky, potřebuješ jiného partnera.
Se záchranou Parwany jsem ti pomáhala,
protože jsem chtěla, abys mě jí představil.
STAREJ CHLAP
Tati?
Jo.
Vypneš hlasitý odposlech?
Jo. Jsem tady.
Něco pro mě musíš udělat.
Co?
Musíš to přijmout.
Proč se to děje.
Proč se to stalo.
Něco jsem tu našla.
Tahle rodina je pro mě důležitá.
Taková je pravda.
A stejně tak je pravda, že tím nezavrhuju tebe s mámou.
Slib mi, že to přijmeš. Musím vědět, že mi to do konce života nebudeš vyčítat.
Že to nebudeš vyčítat mně nebo mé rodině.
Žádám tě, abys přijal, že to takhle chci. Uděláš to pro mě?
Uděláš to pro mě, prosím? Sakra.
Ne, počkej!
Já jsem Hamzadová.
Já jsem Hamzadová!
Já jsem Hamzadová.
Faraz Hamzad je mrtvý.
Jsem jeho dcera.
- Kdo jsou oni? - Pro tebe nikdo.
Měl sestru,
ale tu jste zabili.
V jeho obchodech se vyznám už jen já.
Nechte je být
a pomůžu vám.
Pomůžeš?
Jak?
Řeknu vám všechno, co chcete vědět.
Jak to tu funguje, kde je co schované.
Všechno důležité, co budete sami zjišťovat věčnost.
Řeknu vám to.
Mám rozkazy rozdělit rodinu.
Zbavit se jí.
Nikdo nezjistí, že tu jsi.
Pokud zalžeš,
nikdo už tě nikdy neuvidí.
Sepiš, co víš.
A jsou ostatní v bezpečí?
Děkuju.
Umíš rusky?
Trochu.
Proč jsi nemluvila dřív?
Byla jsem zmatená.
Měla jsem strach.
Jmenuju se Pavel.
Tady si schovávají zbraně.
Jsi Američanka?
Ale rodinu máš tady.
Zrazuješ ji jazykem, kterému nerozumí.
Proč?
Abych je ochránila.
Protože je mám ráda.
Tohle je od kapitána.
Zatím jsi říkala pravdu.
Zbraně, obchody, záznamy. Všechno bylo tam, kde jsi řekla.
Chce, abys věděla, že si toho vážíme.
Takže mi děkuje?
Nebo chce ještě něco?
Chce jména.
Před kým se máme mít na pozoru,
kdo nejde zpacifikovat, kdo by mohl být potížista.
Prostě chcete slyšet, koho máte zabít.
Nechci odměnu.
Proto to nedělám.
Myslíš, že tě přijmou zpátky?
Co?
Ti, které zachraňuješ.
A pro které zrazuješ své zásady.
Co když se k nim vrátíš
a budeš pro ně příliš jiná,
příliš změněná, příliš...
Ošklivá?
Co když jsem taková odjakživa?
Jen si toho nikdo nevšiml?
Co když pro ochranu svých bližních
udělám naprosto cokoliv?
Rusové.
Přišli o ten důl.
- Ano. - Na úkor koho?
To není jasné.
Možná, ale to ti teď neřekli. Víš víc.
Kdo ten důl obsadil?
Rusy na místě zlikvidovala obzvlášť odhodlaná skupina místních bojovníků.
Jo. A?
Kolují zvěsti,
že je vedla žena.
Američanka.
Angela.
Ona žije.
Ale možná ne na dlouho.
Pavlovič povolává muže ze střední Afriky. Celou armádu, aby ten důl získal zpět.
Ty tomu můžeš zabránit.
- Proč bych to dělala? - Protože byla chyba ho do toho zatahovat.
Víš, že z dlouhodobého hlediska by byla Angela lepší partner.
Řekl jsi mi, že by nikdy nebyla na mé straně a že bys to nedovolil.
Jde jí o život.
A Johnnymu možná taky.
Teď jsem asi ochoten udělat cokoliv.
Opravdu jsi najednou bystřejší, Harolde.
Určitě to není pravda, ale chvíli jsem tomu opravdu věřila.
Pomoz mi to skončit.
Důsledky můžeme řešit potom.
Potom.
A jak?
- Myslíš, že je mrtvý? - Těžko říct.
Já vím. Ptám se, jestli si to myslíš.
Proč je důležitý, co si myslím?
Protože buď mi ho pomůžeš najít a zachránit,
nebo pomoc jen předstíráš, pokud ti pomůžu zabít Pavloviče.
Dal jsem ti slovo.
Možná jsem v tomhle nová, ale vím, jakou má hodnotu.
Ten starej chlap tě tím oblbnul, co?
Čím?
Těmi kecy o noži v jedný ruce, který je jako soucit, a v druhý...
- V tý je něco jinýho. - Bezcitnost.
Ano. Přesně.
- Takže to neplatí? - U něj? Do slova a do písmene.
Věděl jsem, že se mu nedá věřit ani slovo.
Nebo mi možná chvíli trvalo, než jsem zjistil, čemu můžu věřit.
Tuhle roli si od něj vyžádala tahle hra.
Roli zasraný zmije.
A nikdo v ní nebyl lepší.
Ale ten starej chlap věděl, že jakýkoliv moje slovo je zákon.
Taková byla moje role.
Pomoz mi dostat Pavloviče,
já ti pomůžu najít Dana Chase.
Jo.
Rozumím. Jsme tam za deset minut.
Cokoliv uděláte, udělejte to rychle.
Blíží se k cíli. Co chceš dělat?
Nežádám tě o nic, co už jsi neudělala.
I kdyby se Pavlovič z tohohle průseru vyhrabal,
za jak dlouho se ocitne v dalším, ze kterýho bude nemožný ho vysekat?
- Který bude nemožný vyřešit. - Nemožné.
Muž tvých kvalit by pro takové slovo sahat neměl,
a přitom ho používáš s takovou přirozeností.
Kultivovat Angelu Adamsovou je nemožné.
Mít rodinu je pro tajného agenta nemožné.
Je nemožné mě chápat, uspokojit a důvěřovat mi.
Je to ambiciózní dívka. Jak bych mohla?
Tvému bezmeznému čemukoliv jsem nerozuměla od samého začátku.
Já zase nechápal tenhle tvůj odpor.
Něco by bezmezné být mělo.
Co třeba?
Pomoc vůči svým bližním. Měla by být neustálá a nedotknutelná.
A tvé oběti ve prospěch Angely?
- Ty byly nedotknutelné taky? - Ano.
Bez ohledu na cenu?
Mohl jsi být skvělý muž, Harolde.
Kdyby ses nebál, že někoho zklameš.
Naser si.
Ředitele, prosím. Je to naléhavé.
To jsem já.
Dnes prý došlo k nějakému vývoji.
Pomůžu ti získat situaci pod kontrolu.
Máme zelenou.
Brzy pošlu instrukce, jak se máš k cíli přiblížit.
Jedu na konferenci.
Brzy dorazí malá skupinka.
V tichosti je necháte projet.
Jsi na místě?
Jsme tady.
Je tu spousta chlapů s bouchačkama.
Pokud se to podělá, bude to fakt zlý.
Vyčkávej.
Něco se tu děje.
Co se stalo?
Bezpečnostní ochranka čínské delegace požádala ostatní bezpečnostní ochranky,
aby vás příštích 15 minut ignorovaly.
Pavlovič je se svou ochrankou ve vile 14. Celkem je jich sedm. Zatím o vás neví.
- Udělej to a vypadněte. - Rozumím. Čekej na odpověď.
- Jak můžu pomoct? - Nijak.
Lokalizuju cíl a dám ti vědět.
- Jak můžu pomoct? - Nijak.
Jednoho nechám žít.
Zkusím z něj dostat Chaseovu lokaci, ale ta protilátka už mu brzy nepomůže.
Tak si pospěš.
Nechávají mě na pokoji. Prozatím.
Jdu k té vile.
- Jsi tam? - Jo.
- Viděla jsem dva muže. Jdou k tobě. - Rozumím.
Kdo sakra jsi?
Víš, kdo jsem já?
Vrah starýho chlapa.
A já dostal tebe.
Nedávné cíle
Příjezd 40-45 minut
Jednoho mám naživu.
Zkusím z něj dostat polohu.
Nepotřebujeme ho.
Našla jsem to.
Hotovo.
Kolegové to brzy vyřeší.
Předběhla jsi mě.
Je po všem.
Harolde.
Jsem ráda, že jsi tu.
Ráda tě zase vidím.
Řekl jsi to sám.
K Angele bys mě nikdy nepustil.
Omlouvám se.
To bych řekl.
Ale ne.
Sakra.
Hej.
Bože.
Dobře.
Našla jsem ho.
- Žije? - Nevím.
- Nahmatáš mu tep? Vedle průdušnice. - Počkej.
Nepoznám to. Možná.
- Dostal protilátku? - Ne. Jdu na to.
- Dej mu všechny tři dávky. A tu žlutou. - Jo. Dobře. Do prdele.
Tak jo.
Tak.
- Pomohlo to? - Ne.
- Resuscitovat přece umíš. Udělej to. - Tak jo. To zvládnu.
Jsi vzhůru.
- Kde jsme? - V bezpečném ukrytu. Patřil Morganovi.
Dlouho tu nikdo nebyl. Nikdo o nás neví.
- Jak jsi mě... - Někdo mi trochu pomohl.
- Harold? - Ne, Julian. Morganův partner.
Ale nějakou dobu jsme tu sami.
Párkrát už jsi nabyl vědomí.
Ležel jsem příliš dlouho.
- Ne. Tady jsme v bezpečí. - Za to všechno po nás někdo půjde.
Jsme tu v bezpečí.
Nikdo o nás neví.
Utekli jsme.
Nikdo...
- Nikdo o nás neví? - Vlastně Julian, ale Morgan mu věřil.
Harold?
Ne. Spojit se s ním nebylo bezpečné. Možná někdy později. Napij se.
Ještě je tu někdo, co?
Jo, ještě někdo.
Je to můj syn a nikdo si ho se mnou nespojí.
Pokud by nás někdo chtěl najít, o Zoe McDonaldové vůbec netuší.
Byla jsem opatrná.
Než Julian odešel, věděla jsem, na co si dát pozor.
- Jsme tu jako na ostrově. - Dobře.
- Děkuju. - Jo.
Jsme v bezpečí. Můžeme tu zůstat, jak dlouho budeme chtít a potřebovat.
Chceš tu se mnou chvíli zůstat?
Jako malá holka jsem se bála tmy...
a všeho, co jsem neviděla.
Marcia Dixonová – Zoe McDonaldová
Čemukoliv nadějnému, co slibovala pouze víra
a příběhy,
jsem nikdy nevěřila.
Nechápala jsem, jak někdo mohl.
Protože co dalšího číhalo
v temnotě přede mnou?
Vždycky jsem si byla jistá, že se ve tmě skrývá něco jiného.
Ale tohle...
je jiné.
S tvým tátou jsem vždycky cítila, že se musím bránit
před čímkoliv, co se vynoří z neznáma a co se může skrývat za každým rohem.
A... teď to tak nevnímáš?
Ne.
Ne, nevnímám.
Zníš šťastně, mami.
Zasloužíš si to.
Možná ho někdy poznám.
Nevidělas moje brýle?
- Co? - Moje brýle. Jako bych je teď měl.
Pořád něco ztrácím. Jako by tu byli skřeti.
To těžko. Podívej.
Sakra.
Už nejsi tak bystrý.
Nevtipkuj.
Znepokojuje tě něco?
Ne.
To je asi ten problém.
Pořád nás toho znepokojuje tolik.
Svět je kvůli nám plný otázek bez odpovědí.
Ve zprávách o tom kartelu nepadlo ani slovo. Proč vlastně? Rozpadl se?
Oklamali nás, jak je blízko? Pořád o něm víme jen my dva?
A ten špión z té policejní stanice... Řekl to svým přátelům?
Zabránilo by jim něco najít nás, kdyby jo?
Nemůžu si vzpomenout na německý slovo
pro něco zdánlivě neviditelnýho,
protože jakmile to vezmeš na vědomí, nikdo nemůže dělat, že to není pravda.
Kéž bych si vzpomněl.
Pokud je to důležité, proč myslíš, že jsi to ignoroval?
Protože nechci, aby se to změnilo.
Nechci, aby to skončilo.
Tohle je Zoe.
Zoe, tohle je moje dcera Emily.
Ráda tě konečně poznávám.
Já tebe taky.
Najít vás nebylo snadný.
Omlouvám se. Mysleli jsme...
Nic se neděje.
Jsem ráda, že jsi tady.
A že jsi v pořádku.
Ty jsi v pořádku?
Jsem tady.
Jsem celá.
Všechno ti řeknu, jo? Slibuju.
Chci, abys to věděl.
Ale ne teď.
Času je málo a potřebuju vaši pomoc.
Jste tu docela odříznutí, takže nevíte, co se stalo Haroldovi, co?
Co se stalo?
Je pryč.
Pryč?
Vydal se za svou exmanželkou, aby zachránil jak tebe, tak i mě.
Někde ho drží
a snaží se ho vyměnit za kontrolu nad dolem v Mešbaharu.
A s kým?
Myslel jsem, že ten důl Pavlovičovi vzali nějací křupani z údolí.
Dá se to tak říct.
Kdo ho teď ovládá?
Já.
A zbytky mé rodiny.
Mluvím tu jejich jménem. Mám pomoct rozhodnout, co dál.
Marion zneužívá Harolda, aby se mnou vyjebala.
A to já nechci. Ne teď a ne kvůli tomuhle.
Takže ho dostanu zpátky.
A k tomu potřebuju tebe.
Jo. Ano.
- Dáš mi to, co potřebuju? - Ano.
Ať si řeknu o cokoliv?
Ano, samozřejmě.
Potřebuju Loua Barlowa.
Musíš mě dostat skrz Marionino brnění.
Lou Barlow k tomu měl konexe.
Jinak to nejde.
Haroldův život visí na vlásku.
Vím, že ty dveře možná už otvírat nechceš,
ale musíš.
Kdo je Lou Barlow?
Tati, prosím.
Pomůžeš mi?
Samozřejmě že ti pomůžu.
Jde to udělat i líp.
Ukážu ti jak, Em. Slibuju.
Kdo je Lou Barlow?
Kdysi já.
A co jsi dělal?
Říkal jsi mi, co jsi dělával. O tom nejhnusnějším násilí.
- Co jiného jsi dělal? - Jo.
Řekl jsem ti jen část toho, co jsem dělal.
Jen část.
Něco je i hnusnější než násilí.
Em, dostaneme ho zpátky. Nezastavím se před ničím.
Něco vymyslím.
Plán už mám, tati.
- Půjde to i líp. - Uděláme to takhle.
- Emily... - Takhle to bude nejlepší.
Marion jsem znal, ještě když jsi nebyla na světě.
- Budeš mi muset věřit. - Chci to udělat takhle.
Harold Harper se obětoval pro vás i mě.
Žádám jen, abys udělal to, co jsi mě naučil.
Co mu dlužíme.
Abys ho zachránil.
Chceš řešit, jestli to možná bude nepříjemný?
Ne, nic neřešíme.
Ne, neřešíme.
Do hlavy mi nejde jen to...
jestli to odmítáš proto, co si to na tobě vyžádá,
nebo nechceš, aby tě u toho viděla.
Kdo je to?
Přijeli nás vyzvednout, Zoe, k letadlu, který na nás čeká.
Nás?
Kdo je to, Emily?
Pod kontrolou mám něco nenahraditelnýho.
Není země, která to nepotřebuje.
Která se nebojí, že to získají nepřátelé.
Takže když FBI požádám o menší pomoc s odposlechem telefonu Zoeina syna,
s vaším nalezením
nebo transportem pryč ze země...
Parwana Hamzadová dostane, co chce.
Jo.
Dostane.
PAMÁTCE KENNETHA MITCHELA
České titulky: Tomáš Pikl