Vent, Zoe.
- Hva skjedde? - Hun er forgiftet.
- Hva? - Jeg antar jeg er smittet.
Det finnes en motgift, men de har den.
Min eneste sjanse er å la dem ta meg.
Ingen avtale.
Noen har gått til angrep på meg.
Jeg har ikke tid til å avgjøre om du er en del av det.
Men jeg antar det, og handler deretter.
Zoe.
Harper ba meg sjekke at du er ok.
Kommer du?
Hallo, Marion.
Jeg vet om kartellet.
Jeg vet om Meshbahar-forekomsten.
Faraz Hamzad ville ikke ta imot våre tilbud.
For å kunne utnytte Meshbahar-forekomsten i årevis,
og for å holde den stabil, trenger du en annen type partner.
Jeg hjalp deg med å redde Parwana Hamzad
fordi jeg ville at du skulle introdusere meg for Parwana Hamzad.
Pappa?
Ja.
Kan du skru av høyttaleren?
Ja. Jeg er her.
Du må gjøre noe for meg.
Hva er det?
Du må akseptere dette.
Hvorfor dette skjer.
Hvorfor det skjedde.
Jeg fant noe her.
Denne familien er viktig for meg.
Så mye er sant.
Dette er ingen avvisning av deg eller mamma.
Det er også sant.
Lov meg at du finner en måte å akseptere dette på.
Jeg må vite at du ikke kommer til å hate dette resten av livet.
Eller hate meg for det.
Eller å hate denne familien.
Jeg ber deg akseptere at dette er noe jeg ønsket.
Kan du gjøre det?
Kan du gjøre det for meg?
Faen. Faen.
Nei, vent!
Jeg er den eneste Hamzad.
Den eneste Hamzad!
Jeg er den eneste Hamzad!
Faraz Hamzad er død.
Jeg er datteren hans.
Hvem er de?
Ingen som betyr noe for deg.
Han hadde en søster,
men du drepte henne.
Så bare jeg kjenner nå til hans forretningsanliggende.
La dem være,
så skal jeg hjelpe deg.
Hjelpe meg?
Hvordan?
Jeg skal fortelle deg alt du vil vite.
Hvordan det fungerer, hvor ting er skjult.
Det du må vite, som det vil ta evigheter å finne ut av.
Jeg røper alt.
Jeg må splitte familien.
For å utrydde dem.
Ingen vet at du er her.
Lyver du,
vil ingen se deg igjen.
Skriv det du vet.
Hvordan vet jeg at de andre er trygge?
Takk.
Snakker du russisk?
Litt.
Hvorfor snakket du ikke det før?
Jeg var forvirret.
Jeg var redd.
Jeg heter Pavel.
Det er der de gjemmer våpnene sine.
Er du amerikaner?
Men familien din er her.
Du forråder dem på et språk de ikke forstår.
Hvorfor?
For å beskytte dem.
Fordi jeg elsker dem.
Det er fra kapteinen.
Alt du har fortalt, er sant.
Våpnene. Lagrene.
Dokumentene. De har alle vært der du sa.
Han ville at du skulle vite at han setter pris på det.
For å si takk?
Eller for å be om mer?
Nå vil han ha navn.
Det vi bør bekymre oss for...
Som ikke kan pasifiseres, som kan skape trøbbel.
Dere vil at jeg skal si hvem dere skal drepe.
Jeg vil ikke ha belønning.
Det er ikke derfor jeg gjør dette.
Tror du de vil ta deg tilbake?
Hva?
De du redder.
De du ofrer deg for.
Hva om du,
når du kommer tilbake,
har blitt for annerledes... for...
Stygg?
Hva om jeg alltid har vært sånn,
og ingen har lagt merke til det?
Hva om det ikke er noe jeg ikke kan gjøre
for å redde de jeg elsker?
Russerne.
De mistet gruven.
- Ja. - Til hvem?
Det er uklart.
Kanskje det. Det var ikke det de sa til deg nå nettopp.
Ikke alt.
Hvem tok gruven?
En spesielt målbevisst gruppe lokale krigere ser ut
til å ha eliminert russerne på stedet.
Ja. Og?
Det ryktes at...
de ble ledet av en kvinne.
En amerikansk kvinne.
Angela!
Angela er i live.
Ja, men ikke lenge.
Pavlovitsj tilkaller reserver helt fra Sentral-Afrika.
Hæren hans skal ta tilbake området.
Du kan hindre det i å skje.
Hvorfor skulle jeg det?
Fordi du vet at det var feil å involvere ham.
Du vet at Angela ville vært en bedre partner for deg på lang sikt.
Du sa at hun aldri ville ta min side. Du sa at du aldri ville la meg prøve.
Livet hennes står på spill. Jeg tror Johnnys liv står på spill også.
Det er ingen grense for hva jeg ville gjort nå.
Du har virkelig blitt skarpere, Harold.
Det er sikkert ikke sant,
men et øyeblikk trodde jeg på deg.
Hjelp meg å avslutte dette.
Vi kan krangle om hva som skjer etterpå.
Etterpå.
Hvordan?
Tror du han er død?
Det er umulig å vite.
Jeg vet det.
Jeg spør om du tror han er død.
Hva har det å si hva jeg tror, når jeg ikke vet?
Fordi du enten hjelper meg å finne ham,
eller så later bare du som,
til jeg har hjulpet deg nok til at du kan drepe Pavlovitsj.
Jeg ga deg mitt ord.
Jeg er kanskje ny i dette, men jeg hvor mye det er verdt.
Gjorde gamlingen den greia med deg?
Hvilken greie?
Pisspreiket hans om at en kniv i én hånd er som empatien din, og i den andre...
- Noe annet i den andre. - Nådeløshet.
Ja. Det.
Er det ikke er sant?
For ham? Altfor sant.
Jeg visste at jeg ikke kunne stole på ett ord han sa.
Eller kanskje det krevde øvelse å vite hvilke ord man kunne stole på.
Uansett, det er rollen som spillet ba ham spille.
Jævla slange.
Og det fantes ingen bedre.
Men gamlingen visste at alt jeg sa var skrevet i stein.
Det er min rolle i spillet.
Hjelper du meg å finne Pavlovitsj,
hjelper jeg deg å finne Dan Chase.
Ja.
Mottatt.
Vi er ti minutter unna.
Hva enn du skal gjøre, gjør det fort.
Han nærmer seg målet.
Hva vil du gjøre?
Jeg ber deg ikke gjøre noe du allerede ikke vil.
Selv om Pavlovitsj kan komme seg ut av dette rotet,
hvor lenge tar det før det skjer noe du ikke klarer å rydde opp i?
Umulig å løse?
Umulig.
For en mann som deg burde det ordet være vanskelig å bruke,
men det har alltid vært så tilgjengelig for deg.
Det er umulig å bearbeide Angela Adams.
Å gjøre hemmelig arbeid og stifte familie er umulig.
Jeg er umulig å forstå, å glede, å stole på.
For en ambisiøs ung dame.
Hvordan kunne jeg?
Dine absolutter var den delen av deg jeg syntes var vanskeligst å forstå.
Din avsmak overfor dem var min.
Noen ting burde være absolutte.
Hvilke ting?
Tingene vi skylder folk vi er glade i.
De burde være konstante. De burde være uimotsigelige.
De oppofrelsene du vil gjøre for Angelas skyld.
Er de uimotsigelige også?
Ja.
Uansett hva det vil koste deg?
Du kunne ha blitt en stor mann, Harold...
om du ikke var så redd for å skuffe noen.
Dra til helvete.
Direktøren, takk.
Det haster.
Det er meg.
Jeg forstår at det har skjedd noe i dag.
Jeg skal hjelpe deg med å få ting under kontroll igjen.
Vi beveger oss.
Jeg vil snart gi dere instruksjoner om hvordan dere nærmer dere målet.
Konferansegjest.
Noen vil snart ankomme.
Du skal slippe dem inn i stillhet.
Er dere på stedet?
Vi er her.
Det er mange bevæpnede menn her.
Går dette galt, går det veldig galt, veldig fort.
Vent.
Noe skjer her.
Hva skjedde?
Den kinesiske delegasjonens sikkerhetsfolk har bedt
alle de andre delegatene om å be sine sikkerhetsfolk
om å late som om dere ikke eksisterer de neste 15 minuttene.
Pavlovitsj er i hytte 14 med livvaktene sine.
Det er syv menn. De vet ikke at dere er her.
Få det gjort og kom dere ut.
Mottatt. Standby.
Hva kan jeg gjøre?
Ingenting.
Jeg finner målet og gir deg beskjed.
- Hva kan jeg gjøre? - Ingenting.
Jeg holder en av dem i live.
Jeg skal gjøre det jeg kan for å få vite hvor Chase er,
med tiden er knapp for å skaffe ham motgiften.
Så skynd deg.
De lar meg være i fred enn så lenge.
Jeg går mot hytta.
- Er du der? - Ja.
Jeg så to menn. De er på vei mot deg.
Mottatt.
Hvem faen er du?
Vet du hvem jeg er?
Du drepte gamlingen.
Jeg er fyren som tok deg.
Nylige destinasjoner
Anslått 40-45 minutter
Jeg har en av dem her.
Jeg skal gjøre mitt beste for å skaffe posisjonen.
Vi trenger ham ikke.
Jeg fant den.
Det er gjort.
Kollegaene mine finner ut av det.
Du ligger foran meg.
Den døde.
Harold.
Jeg er glad du kom.
Det var godt å se deg igjen.
Du sa det selv.
Du ville aldri latt meg komme nær Angela.
Jeg er lei for det.
Ja, sikkert.
Å, nei.
Å, faen.
Hei.
Herregud.
Ok.
Jeg fant ham.
- Lever han? - Vet ikke.
Vet du hvordan du sjekker pulsen? Ved luftrøret.
Vent.
Jeg vet ikke. Kanskje.
- Fikk han motgiften? - Nei. Er på saken.
Gi ham alle tre dosene.
- Ja. - Og den gule.
Ok.
Å, faen.
Ok. Sånn, ja.
Ok.
Hjalp det?
Nei.
Du kunne hjerte-lunge-redning. Gjør det.
Greit. Sånn, ja.
Sånn, ja. Jeg fikser dette.
Du er våken.
Hvor er jeg?
Det er et trygt hus.
Det tilhørte Morgan.
Ingen har brukt det på lenge. Ingen vet at vi er her.
Hvordan fikk du...
Jeg fikk hjelp til å få deg hit.
Harold?
Nei, Julian. Morgans partner.
Det har vært bare oss en stund nå.
Du har vært av og på de siste dagene.
Jeg har sittet stille for lenge.
Nei. Vi er trygge her.
Etter det vi gjorde, vil folk komme etter oss.
Vi er trygge.
Ingen vet at vi er her.
Vi kom oss unna.
Ingen...
Ingen vet det?
Julian vet det. Morgan stolte på ham.
Harold?
Nei. Vi følte ikke at det var trygt å kontakte ham.
Kanskje en dag. Her, drikk.
Det er én til, er det ikke?
Ja, det er én til.
Han er ungen min, og ingen kan spore ham til meg.
De som vil finne oss, vet ikke engang at Zoe McDonald finnes.
Jeg var forsiktig.
Før Julian dro, sørget jeg for å være sikker.
- Dette stedet er en øy. - Ok.
- Takk. - Ok.
Vi er trygge.
Vi kan bli så lenge vi må. Så lenge vi vil.
Vil du bli her hos meg en stund?
Da jeg var liten, var jeg redd for mørket
og alt jeg ikke kunne se.
De håpefulle tingene som ble lovet på bare tro...
og historier.
Jeg stolte aldri på dem.
Jeg kan ikke forestille meg at noen kunne det.
For i mørket foran oss,
hva annet lå på lur?
Jeg har alltid vært sikker på at det var noe annet ute i mørket.
Men dette føles...
annerledes.
Sammen med faren din følte jeg alltid at jeg måtte forsvare meg mot
hva som helst i det ukjente, hva enn som kunne skjule seg
rundt neste hjørne.
Og...
du føler ikke det nå?
Nei.
Nei, det gjør jeg ikke.
Du høres glad ut, mamma.
Du fortjener det.
Kanskje jeg får møte ham en gang.
Har du sett brillene mine?
- Hva? - Brillene mine.
Jeg hadde dem nettopp.
Jeg mister ting hele tiden. Det er nisser i huset.
Usannsynlig.
Hei.
Å, faen.
Du mister grepet.
Ikke spøk.
Er det noe som bekymrer deg?
Nei.
Jeg tror det er problemet.
Det er så mange ting å bekymre seg for.
Verden er full av spørsmål uten svar.
Hvorfor har det ikke vært noe i nyhetene om kartellet?
Falt det fra hverandre?
Fordi vi ble villedet av hvor nære det var?
Fordi vi fortsatt er de eneste som vet om det?
Sa spionen du møtte på den britiske politistasjonen...
Sa han det til vennene sine?
Kan noe hindre dem i å finne oss?
Det er et tysk ord jeg ikke forstår,
en idé som later som den ikke blir sett,
for når den blir erkjent, kan ingen late som det ikke er sant.
Skulle ønske jeg kunne huske det.
Hvis dette er ting å bekymre seg for, hvorfor har du ignorert dem?
Fordi jeg ikke vil at dette skal endre seg.
At det skal ta slutt.
UNION PAKKE-EKSPRESS
Dette er Zoe.
Zoe, dette er datteren min, Emily.
Hyggelig å endelig møte deg.
Hyggelig å møte deg også.
Det var ikke lett å finne deg.
Jeg er så lei for det. Vi tenkte...
Det går bra.
Jeg er bare glad du er her.
Jeg er glad du er ok.
Går det bra?
Jeg er her.
Jeg er like hel.
Jeg skal fortelle deg alt, ok? Det skal jeg.
Jeg vil at du skal vite...
Men ikke nå.
Tiden er knapp, og jeg trenger hjelp.
Dere to har vært ganske isolerte.
Så du vet ikke hva som skjedde med Harold, gjør du?
Hva skjedde?
Han er borte.
Borte?
Han dro for å treffe ekskona for å få hjelp til å redde oss begge.
Hun har ham et sted, og hun prøver
å bruke ham til å forhandle om Meshbahar-forekomsten.
Forhandle med hvem?
Jeg trodde det ble tatt fra Pavlovitsj av noen tullinger i dalen.
På en måte.
Hvem kontrollerer forekomsten?
Jeg.
Og det som er igjen av familien.
Jeg har blitt bedt om å snakke for dem, om hjelp til å avgjøre hva vi gjør.
Marion bruker Harold for å kødde med meg.
Jeg vil ikke bli køddet med. Ikke nå og ikke om dette.
Så jeg skal få ham tilbake,
og jeg trenger deg for å gjøre det.
Ja.
- Skaffer du meg det jeg trenger? - Ja.
Uansett hva jeg ber om?
Ja, selvsagt.
Jeg må treffe Lou Barlow.
Du må hjelpe meg på innsiden av Marions rustning.
Lou Barlow hadde nok forbindelser til det.
Det er den eneste måten.
Harolds liv står på spill.
Jeg vet at du ikke vil åpne den døra igjen,
men du må.
Hvem er Lou Barlow?
Pappa, vær så snill.
Vil du hjelpe meg?
Selvsagt skal jeg hjelpe deg.
Det finnes bedre måter å gjøre dette på.
Jeg kan vise deg, Em. Jeg lover.
Hvem er Lou Barlow?
Jeg var det.
Og hva gjorde du?
Du fortalte hva du pleide å gjøre. Du fortalte meg om volden.
- Hva annet kan dette være? - Ja.
Jeg fortalte deg om noe av det jeg pleide å gjøre.
Noe av det.
Det finnes ting som er verre enn vold.
Em, vi skal få ham tilbake.
Jeg gjør hva som helst.
Jeg skal finne en måte.
Jeg har allerede funnet en måte, pappa.
- Det finnes bedre måter å nå Marion. - Dette er måten.
- Emily - Dette er den beste måten.
Jeg har kjent Marion siden før du ble født.
- Du må stole på meg. - Det er slik jeg vil gjøre det.
Harold Harper ofret seg selv for deg og for meg.
Alt jeg ber deg om, er å gjøre det du lærte meg.
Å gjøre det vi skylder ham. Å redde livet hans.
Og du vil diskutere om det vil være for ubehagelig å prøve?
Vi diskuterer ikke.
Nei.
Det eneste jeg ikke forstår...
Sier du nei fordi du ikke vil gjøre det som må til,
eller fordi du ikke vil at hun skal se det?
Hvem er det?
De er her for å hente oss, Zoe, og ta oss til et fly som venter.
Hente oss?
Hvem er det, Emily?
Jeg kontrollerer noe uerstattelig.
Det finnes ikke en regjering som ikke trenger det.
Som ikke er redd for at fiendene skal få det.
Så når jeg ber FBI om hjelp til å avlytte telefonen til Zoes sønn,
eller finne deg her,
eller transportere deg ut av landet...
Får Parwana Hamzad det hun vil ha.
Ja,
det gjør hun.
TIL MINNE OM KENNETH MITCHELL
Oversatt av: Tore Aasheim