BAZAT PE O POVESTE ADEVĂRATĂ.
Mă numesc Willie Gary. Fratele meu, Al...
BISERICA BAPTISTĂ CALVARUL IUBIRII INDIANTOWN, FLORIDA - 1995
... e predicator aici, dar m-a rugat să vin
și să vă împărtășesc câte ceva. Iată ce spun eu.
Când Domnul te cheamă, trebuie să Îl asculți.
- Așa e. - Și exact asta fac eu.
M-am trezit cu Domnul în suflet azi,
de aia am venit să vă vorbesc.
Mă întreb: „Ce ne dă putere?”
Ce ne face să ne simțim în siguranță?
După părerea mea, e casa.
Dacă aș putea fi acasă!
Doar pronunțând cuvântul acesta, simt o mulțime de emoții.
- Unde trebuie să ajung? - Acasă.
- Unde ne dorim să fim? - Acasă.
- Acasă este acolo unde ți-e inima. Amin. - Amin.
- Aleluia! - Aleluia!
Acasă e unde ți-e familia.
Toți sunt acolo. Tu ești acolo.
Unde e acasă pentru noi? E biserica celor de culoare.
Nu vă aud. Unde suntem?
- În biserica negrilor. - Să vă aud!
Aici nu ni se spune că suntem diferiți.
Aici nu suntem judecați după culoarea pielii.
- Corect. - Nu.
Aici nu mă strigă cu diverse nume,
și, dacă chiar o fac, știți cum îmi zic?
Vă întreb, știți cum îmi zic?
Îmi zic copilul Domnului.
- Bine, uriașule. - Ai grijă.
În regulă.
Pa! Ai grijă!
Ai transmis un mesaj minunat, știi?
Mulți ani trăiască Mulți ani trăiască
La mulți ani, bunic drag
Mulți ani trăiască
La mulți ani, bunicule! Am făcut-o pentru tine.
Ce norocos sunt!
Ia să o văd!
ANIVERSAREA DE 75 DE ANI
Treisprezece copii, 24 de nepoți...
Te-ai descurcat bine, dle O'Keefe.
Și tu te-ai descurcat bine,
dnă O'Keefe.
Foarte bine, de fapt.
Și nici măcar un infractor printre ei.
Tu... Hei!
- Te simți bine? - Da.
Voiam doar să văd cum ești.
Bine.
- Încă am voie să fac asta. - Așa e.
- Mă bucur să aud. - Sunt nespus de fericit azi.
ÎNMORMÂNTAREA
Soarta acestui om depinde de voi.
Pot să vă vorbesc simplu?
Fără a complica lucrurile.
Fiindcă cred că vor să vă zăpăcească.
Dar nu le permitem s-o facă.
Știu câteva secrete despre clientul meu.
Și am să vi le spun imediat.
Clientul meu nu e un om bun.
Nu e.
Clientul meu, Clovis Tubbs, era beat
în ziua accidentului.
Așa e. Beat.
Băut, afumat. Beat turtă.
Haideți să vedem ce zice raportul.
Avea 0,4% alcool în sânge.
Scrie aici.
În stare de ebrietate, ca să sune pompos.
Pe lângă asta,
avea și probleme psihice.
A spus că avea depresie.
Unii ar zice că voia să se sinucidă. Avem și dovadă.
El însuși i-a spus psihologului:
„Așa deprimat sunt, că îmi vine să intru cu mașina într-un pom!”
Dar nu a putut face asta.
Clientul meu bun de nimic nu a putut. Știți de ce?
Permisul îi fusese suspendat.
Nici măcar nu avea permis.
Așa că, ce-și zice?
„Îmi iau bicicletă și o fac așa.”
Și asta a și făcut.
S-a dus cu bicicleta pe strada Alberta and Vine.
E acolo un magazin de băuturi.
Și-a luat o sticlă de whisky și i-a dat drumul pe gât.
Apoi? S-a urcat pe bicicletă
și a pornit spre autostrada aglomerată.
Atunci apare tipul cu ditamai tirul.
De la Finch and Company. Nu era atent la nimic,
venea pe strada Elm, și ce face?
L-a lovit pe Clovis.
L-a lovit.
Ar trebui să fie mort.
Așa ar trebui să fie.
Știți cântecul ăla?
Caut un miracol
Iată miracolul!
De aceea vă rugăm să aveți înțelegere și compasiune
să-i dăm cei 75 de milioane de dolari.
Știți de ce? Pentru că își permit.
Își permit.
Au de unde să îi dea banii.
Dar se cred importanți și vor să-i strivească pe cei mici.
Mă întrebați: „De ce 75 de milioane, Willie Gary?”
Vă zic eu de ce. Pentru că avem dovada.
Dovada că a fost un act de neglijență.
Fiindcă Clovis cel bun de nimic a avut parte de ceva bun
în acel moment.
Chiar dacă era beat, afumat, beat turtă,
deprimat și voia să se sinucidă,
clientul meu, Clovis Tubbs...
trecea pe verde.
Îmi închei pledoaria.
Sunt Willie Gary. Intrați!
Îmi cer scuze că ați așteptat atât.
Încântat să vă cunosc, dle Gary. Sunt Jeremiah O'Keefe.
Jeremiah. Îmi place. E biblic.
Isaia, Ieremia, Plângerile lui Ieremia, din Biblie. El cine e?
E avocatul meu, Halbert Dockins.
Îmi puteți spune Hal. Sunt onorat, dle Gary.
Ești prea tânăr să fii avocat, negrule! Credeam că ești adoptat.
Pe bune? Făceam mișto. Haideți!
El e partenerul meu, Reggie Douglas.
E mâna mea dreaptă.
Deci, ce aveți pentru Willie Gary?
VC?
Poftim?
VC. Vătămare corporală. Pentru asta ați venit?
Nu ați văzut anunțul de afară?
Doar de astfel de cazuri de ocupăm.
Păi, da și nu.
Bănuiesc că e vorba de vătămare corporală, cu o mică diferență.
Diferență? Bine. Ce diferență? Ce caz este?
Drept contractual.
Drept contractual?
Pe bune, omule. Nu ne ocupăm de așa ceva.
În niciun caz. E foarte plictisitor.
Da, nu ne ocupăm de așa ceva.
Bun, înțeleg că nu e domeniul vostru,
dar măcar ascultați-l. E un caz foarte interesant.
Sunt antreprenor de pompe funebre în Biloxi, Mississippi.
Am o afacere acolo. De fapt, am mai multe.
Am opt agenții de pompe funebre și o firmă de asigurare în domeniu.
E afacere de familie de 100 de ani
și nu ne dăm bătuți cu una, cu două.
După ce m-am întors din război, tata mi-a lăsat afacerea,
o dovadă sacră de încredere.
Annette și cu mine am fost binecuvântați cu 13 copii
și intenționăm să le lăsăm moștenire afacerea.
Dar, acum vreun an, am întâmpinat probleme financiare.
Bună ziua, domnilor. Cu ce vă pot ajuta?
Reprezentăm Comisia de Asigurări.
Dle O'Keefe, în calitate de agent de asigurări în acest domeniu,
cu sediul în statul Mississippi,
sunt sigur că știți că e obligatoriu să dețineți o sumă minimă de fonduri
în cont, tot timpul.
Da, bineînțeles că știu.
GUVERN
Reglementare asigurări?
Glumești.
Ce ți-au zis că doresc?
Sincer să fiu, m-am băgat într-o grămadă de probleme.
Probleme?
Jerry, de cât timp îți sunt avocat?
Să fie îndată 30 de ani?
Și suntem prieteni dinainte de asta.
Știm amândoi că sunt dator vândut de ani buni,
încercând să consolidez afacerea, să o fac durabilă,
ca să am ce lăsa moștenire copiilor.
Să nu intrăm încă în panică!
Știu cât de stresant este,
dar sunt sigur că vom găsi o soluție.
Stai puțin. Scuză-mă, fiule!
- Mai bei ceva? - Nu.
Când poți, îmi mai aduci un whisky?
- Mersi. - Da, dle.
Ascultă,
te-ai gândit să vinzi o parte din afacere?
Nu.
Doar o parte, înțelegi?
Nu zic că aș vrea, dar, și dacă aș accepta, cine o cumpără?
Cineva din Canada. S-au interesat.
Loewen Group? O, da!
Sunt puși serios pe noi achiziții.
Se interesează în toată țara.
Cumpără toate lanțurile de pompe funebre independente pe care pun mâna.
Au o grămadă de bani.
Da, știi ce părere am despre corporații.
Da, știu, ziceam doar că e o opțiune pe care o poți accepta.
Poate fi scăparea.
Te poți gândi la asta.
Jerry, la țanc!
- Ai nevoie de ajutor? - Nu, mă descurc.
Ascultă, ești sigur că vrei asta?
Da, m-am gândit bine
și cred că e cel mai bine pentru familia mea.
Bun. Mergem la Vancouver. Gata să intrăm?
- Să-l așteptăm pe Hal! - Pe cine?
Ți-am spus despre el. Un prieten de facultate al fiului meu.
Un tânăr foarte inteligent care își începe cariera de avocat.
Uite-l că vine!
A luat examenul de barou, e avid după experiență.
Cine? Care?
Puștiul înalt?
Bună! Îmi cer scuze, dle O'Keefe.
Taximetristul m-a lăsat la terminalul greșit.
Stai liniștit!
Halbert Dockins, ți-l prezint pe Mike Allred.
Cu adevărat încântat, dle Allred.
Mă bucur nespus că fac parte din echipă.
Bună. Încântat.
Așadar, ești avocat?
Da.
Minunat. Bravo, fiule!
Ne vedem înăuntru.
Haide, mergem în Canada.
VANCOUVER, BRITISH COLUMBIA
Lucrez pentru Ray Loewen. Abia așteaptă să vă cunoască.
După cum v-ați dat seama, e un tip foarte implicat.
E singurul manager din domeniu
care vrea să-i cunoască personal pe toți vânzătorii.
Bună, Ray! Permite-mi să ți-i prezint pe dl Jeremiah O'Keefe și colegii săi.
Încântat să te cunosc, Jerry.
Ce ziceți, băieți, vă place cum facem afaceri în Canada?
Urcați! Va pregătesc ceva de băut.
În prezent, deținem 1.115 de agenții de pompe funebre,
427 de cimitire
și 354 de firme de asigurare.
Am o strategie simplă. Cumpăr cât mai multe firme
până ajung în postura căreia îi spun
„Era de aur a morții”.
Poftim?
Când toți americanii născuți înainte de anii '70
se apropie de vârsta morții.
Fapt ce va duce la o creștere de minimum 60% a ratei de mortalitate.
Știți câți oameni trăiesc în SUA
și au peste 65 de ani?
Cincizeci și unu de milioane.
Sună cinic.
Nu vă faceți griji că nu țineți cont de clienți?
Clienți? Care? Toți clienții mei sunt decedați.
Glumesc, Jerry.
Cu cât dețin mai multe agenții de pompe funebre, cu cât fac mai mulți bani,
cu atât mai mult pot să îndeplinesc cererea clienților
și să le satisfac nevoile în creștere.
Să nu mai sporovăim
și să discutăm despre afacere. Ce ziceți, domnilor?
Aș vrea să știu ce plan ai, Ray.
Din câte înțeleg,
ai probleme cu băieții care reglementează legile.
Cum ai ajuns la concluzia asta?
Câte agenții deții în tot statul? Nouă?
Opt. Am opt agenții în tot statul.
Și am propria firmă de asigurare, desigur.
Ce zici de asta?
Îmi vinzi mie trei dintre ele,
la prețul pieței asupra căruia cădem de acord.
Apoi, nu numai că îți vei păstra majoritatea afacerilor,
dar vei avea și suficient numerar
să rezolvi treaba cu datoriile.
Aș mai vrea ceva în urma tranzacției.
Fac profit din vânzarea de asigurări de înmormântare.
Nu am nicio șansă să supraviețuiesc dacă deții monopolul,
așa că propun să-ți vând trei dintre agențiile mele,
la prețul pieței,
în schimb, trebuie să promiți, aici și acum,
că nu vei mai vinde asigurări în sudul statului Mississippi.
Bine.
Înseamnă că batem palma?
Le spun avocaților să pregătească contractele
și batem palma imediat.
De ce naiba durează atât? Am încheiat afacerea...
Se fac îndată patru luni. Tot încearcă să renegocieze condițiile.
Când am plecat din Vancouver, au zis că va dura până-n 30 de zile.
Nu are nicio noimă.
- Pentru mine, da. - De ce?
V-ați gândit la posibilitatea
că Loewen nu are de gând să încheie tranzacția?
Fiule, cu tot respectul,
habar n-ai despre ce vorbești.
Eu cred că da.
Gândiți-vă.
Cu cât trage mai mult de timp, cu atât mai nasoală e situația.
Mai întâi, rămâi fără autorizație,
nu mai poți funcționa, până când, mai devreme sau mai târziu,
nu ai de ales decât să intri în faliment.
Așa, Loewen se alege cu cele trei agenții
și, în plus, îți poate cumpăra toată afacerea de sub nas, la un preț de nimic.
Crezi că vrea să dau faliment? Nu are cum.
Am semnat un contract.
Doar noi l-am semnat, și fără dată de încheiere.
Am auzit că dl Loewen încă vinde asigurări în zona noastră.
Serios, lasă teoriile conspirației!
Fiule, regret, dar ești paranoic.
Bun. Te rog să-mi faci o favoare.
Nu-mi mai spune „fiu”.
Nu sunt fiul tău, Mike.
Ușurel!
Vrei să fii luat în serios ca avocat în acest oraș?
- Cine zice că nu e așa? - Gata, amândoi!
Chiar crezi că dl Loewen
vrea să mă ducă la sapă de lemn?
Da. De ce altceva ar trage de timp?
Gata. Îl dau în judecată.
Nu ai dat pe nimeni niciodată în judecată.
Ei bine, sunt pe punctul să o fac.
Crezi că, la 75 de ani, e o vârstă potrivită să o faci?
Bătrânii nu fac asta.
După cum văd eu lucrurile, dacă cineva vrea să profite de tine,
și știi că nu e corect, nu contează câți ani ai.
A încercat să mă falimenteze,
nu cred că ar trebui să accept asta.
ȚINUTUL HINDS, MISSISSIPPI
Vreau să intentez un proces.
Aia e plângerea? Pot să mă uit, te rog?
„Jeremiah J. O'Keefe Sr vs Loewen Group LLC.”
Sună interesant. Cine crezi că va câștiga?
Poftim?
Dumnezeule, Hal! Ce faci aici?
- Știi cât e ceasul? - Uite.
Știu că e târziu. Îmi pare foarte rău.
Dar am găsit ceva util pentru caz.
Continuăm cu un alt episod opulent
din Stilurile de Viață ale Celor Bogați și Faimoși.
Veți fi uluiți de călătoria incredibilă
a avocatului Willie E. Gary, în cazuri de vătămare corporală,
un bărbat care a refuzat să trăiască o viață în sărăcie,
fiindcă a crezut în Visul American.
Născut într-o familie de dijmași, culegători de trestie de zahăr în Florida,
viața pentru Willie Gary nu a fost mereu lapte și miere.
Mereu mi-am dorit cu ardoare să fiu cineva.
Știam că voi avea succes.
Și așa a și fost,
deoarece Willie a ajuns să câștige milioane...
Sugerezi să-l angajez ca avocat?
Pare o idee trăsnită,
dar omul câștigă non-stop. Adică...
Pe lângă că are propriul Boeing 737, numit Aripile dreptății.
trăiește o viață de lux într-o vilă cu 50 de camere,
pe coasta scumpă a Floridei.
Willie nu se poate lăuda cu decorarea casei,
deoarece aceasta e sarcina iubitei sale din copilărie,
superba și atrăgătoarea sa soție, Gloria.
Mereu îi amintesc lui Willie un lucru,
să nu uite niciodată de unde provine.
Să rămână modest.
Da, modestia îl reprezintă pe Willie.
Nu lăsa pe nimeni să-ți zică că nu poți face ceva, bine?
Ia aminte de la Willie Gary.
- Bate pumnul! - Fără a-și uita originile...
Chiar dacă nu crezi, are un palmares fără cusur.
Se pare că nu a pierdut niciun caz în ultimii 12 ani.
Ce știe despre dreptul contractual? Asta avem noi aici.
Procesul a fost intentat în ținutul Hinds.
Raportul între negri și albi e de 3 la 1.
Avem 70% șanse să avem un judecător de culoare,
și, dacă ajungem la tribunal, jurații vor fi de culoare.
Și ce dacă?
Cu tot respectul, nu-l poți pune pe Mike Allred în fața unui juriu de culoare.
De ce naiba nu?
E avocatul meu de 30 de ani. Cunoaște pe de rost dreptul contractual.
Chiar vrei să o zic pe șleau?
Îți dai seama de la o poștă cât de conservator și rasist e.
Dacă jurații de culoare îl văd intrând...
Hal, gândul de a merge în fața unui astfel de juriu...
Nu e un proces de discriminare.
Știm amândoi că nu e vorba de discriminare de rasă.
Știu întâmplător că dl Gary are proces
în Florida săptămâna asta.
Ce-ar fi...
Ce-ar fi dacă am merge acolo să-l cunoaștem personal?
Vrem ca Loewen Group să fie trași la răspundere pentru faptele lor.
Nu, nu vreți doar asta. Vreți să plătească.
- Să sufere, să plătească. - Da.
Câți bani vreți de la ei?
- Șase milioane de dolari. - Șase milioane.
Valoarea pieței, plus daune.
Am intentat deja proces civil în ținutul Hinds, Mississippi.
Ce părere aveți, dle Gary? Vă place cazul?
Vă pot spune părerea mea sinceră?
Uitați, dle O'Keefe, regret că Loewen v-a făcut așa ceva,
pare a fi un ditamai dobitocul,
dar nu e un caz în gen Willie Gary.
Pur și simplu. Nu e un caz Willie Gary.
Stați așa! Adică? De ce nu?
Nu e un caz Willie Gary, pentru că nu e pentru Willie Gary.
Cu iertare, dar ce e un caz Willie Gary? Nu...
Cu alte cuvinte, un caz Willie Gary e un caz
în care am un avantaj, în care simt
că pot susține cazul fără probleme, înțelegeți?
- Până la capăt. - După ce îi aduc în sala...
Ați văzut înregistrarea. Când îi am în sală,
mai ales în fața celor ca mine,
- ... îmi mănâncă din palme. - Ca păsărelele.
Un caz Willie Gary e un caz în care expunerea mea
e dusă până-n pânzele albe, până la ceruri, dacă e nevoie,
și apoi obțin pentru client cât mai mulți bani.
Mai exact, un caz Willie Gary e unul pe care știm că-l putem câștiga.
Nu prea putem face asta în acest caz.
De fapt, e un caz cam îndoielnic.
Și ar mai fi ceva.
Nu mă înțelegeți greșit, dar...
E... Ești alb. E alb.
Nu am clienți albi. Nu am avut niciodată.
Nu vreau să te simți jignit, dar e neobișnuit pentru mine.
Nu mă simt jignit, dle Gary.
Omul e prea faimos și bogat pentru noi, Halbert.
- Știți ceva, dle O'Keefe... - Ce?
- Așteptați o clipă. - Unde mergi?
Să vorbesc ceva cu el. Mă întorc în cinci minute.
Scenariul cu semaforul verde, când mă adresam juratei...
Cu ce era îmbrăcată?
M-aș fi uitat la ea mai prelung,
aș fi făcut contact vizual.
Uneori trebuie să le faci ochi dulci.
Asta e ideea.
Dle Gary, îmi cer scuze că dau buzna aici.
- Vreau un minut. - Ce se întâmplă? Te-ai rătăcit?
Ți-ai pierdut mințile.
Sau te-a concediat lângă lift?
O fi așa, dar am nevoie doar de un minut.
- Un minut? - Da, atât.
Asta e tot. Suntem ocupați. Haide, Hal!
Jerry e un client de vis.
Are o poveste superbă. E erou de război.
A fost decorat. A fost în Al Doilea Război Mondial.
A primit Crucea pentru Distincție în Zbor pentru că și-a servit țara.
- Asta-i tot ce ai? - Omule.
Asta e tot?
Al Doilea Război a fost acum 50 de ani.
- Da, omule. Nu-i pasă nimănui. - Poveste veche, negroteiule.
Bine, dar ce ziceți de asta? În 1976,
Jerry a fost primar în Biloxi, timp de două mandate.
Cei din KKK au pus la cale un marș...
Și el nu i-a lăsat să cumpere cearșafuri albe?
La naiba, omule!
O fi salvatorul nostru alb!
- KKK, omule! - Îl iubești, nu glumă.
Nu asta era ideea. Voiam să zic
că sper ca procesul să aibă loc în ținutul Hinds.
- Sunt trei la unu... - Stai, oprește-te!
Ascultă, Hal! Te plac, vii dintr-o familie bună,
dar înțelege ce facem noi aici.
În primul rând, nu ne ocupăm de drept contractual.
- În al doilea, nu avem clienți albi. - Nu.
În al treilea rând, nu aveți suficienți bani.
Deloc!
Nu sunt suficienți, Hal.
Te iubesc, omule, dar nu sunt bani suficienți pentru noi.
Frate, privește în jur. Ce vezi?
Vezi mahonul de aici, cu finisaj de aur?
- Ar fi bine să vezi. - Bani mulți, dragule.
Luăm cazuri în valoare de 30, 50, 80 de milioane de dolari.
Bine, înțeleg.
Dar de unde știți că acest caz nu va fi unul de proporții?
Păi, nu știm.
Știi tu ceva ce noi nu știm?
Ray Loewen e printre barosanii
uneia dintre marile industrii din țară.
Mă refer la servicii funerare care aduc 20 de miliarde pe an.
Dintre cele două corporații care preiau acum totul,
Loewen Group e una.
Ceea ce i-au făcut lui Jerry e groaznic, dar...
Cred că...
De fapt, știu că e doar o părticică a problemei.
Pot continua?
Desigur.
Cu asta trebuia să începi.
Ziceți că aveți cazuri de milioane,
aveți avioane private, e în regulă.
Așa e. Aripile dreptății.
Minunat. Știți la fel de bine ca mine
că, dacă vorbim de elita justiției din această țară,
voi vânați cazuri la locul accidentelor. Nu vreau să vă jignesc.
Vezi să nu te iau la bătaie!
E nepoliticos, băiete.
Cum ar fi dacă acest caz vă va aduce renume?
Cum ar fi dacă acest caz vă face cunoscuți la nivel național?
William Kunstler.
Clarence Darrow.
Thurgood Marshall.
Vorbesc de...
Mă refer la afurisitul de Johnnie Cochran.
ARIPILE DREPTĂȚII
Eu nu am auzit de el.
A fost ideea ta, dle Dockins?
Nu, nu a fost a lui. A fost a mea.
Și îmi dau seama, Mike, că te-ar putea enerva
dacă mai aduc în echipă încă un avocat...
Nu mă enervează deloc.
Deloc... Par eu nervos?
Nu sunt nervos.
Sunt banii tăi. Poți face ce vrei.
Dar cred că greșești enorm.
Încerc să pregătesc cel mai bun teren
în cazul în care ajungem la tribunal.
Înțeleg, dar nu se va ajunge acolo.
Pe bune, ce are tipul ăsta atât de special?
Am fost cu Hal în Florida să-l urmărim în instanță
și, crede-mă, omul știe perfect
cum să țină în priză jurații.
Da, domnule.
Dacă crezi așa mult în el, firește că voi lucra cu el.
Nu ar fi prima dată.
Dar vreau să se știe că eu conduc cazul.
Îți mulțumesc că ești om de echipă, Mike.
Cu plăcere.
La cât ajunge aici?
De fapt, cred că vin acum.
Acum?
Ce mai faci, Ieremia, din Plângerile lui Ieremia?
- Bun-venit, Willie! - Bine te-am găsit. Arăți bine.
- Tu ce faci? - Încântat.
Întinerești? Faci șmecherii în gen Dorian Gray?
Willie, ți-l prezint pe Mike Allred.
Mike, am înțeles că vom lucra împreună?
Așa am înțeles și eu. Ce faci, dle Gary?
Cum ți se pare?
Arăți ca scos din cutie, Willie.
Da, exact așa. Mă simt bine.
Aici e camera de război?
Mai avem sala de conferințe.
Îmi plac astea. Îmi plac cărțile.
E frumos.
Înainte să trecem la treabă,
și sper că nu te vei simți stânjenit,
aș avea câteva întrebări.
Sigur, mă poți întreba orice. Te ascult.
Bine.
Vreau să te întreb
cum ți se pare să lucrezi cu bărbați de culoare.
De la bărbat la bărbat?
Există altă cale?
Nu, dle. Vrei un răspuns sincer.
- Am nevoie de unul. - Bine.
Dacă vrei un răspuns sincer,
adevărul e că am anumite prejudicii.
- Bine. - Nu sunt mândru de asta.
Apreciez sinceritatea.
Mă străduiesc să schimb asta.
- Mă bucur că încerci. - Da.
Mi-ai cunoscut echipa?
Bună. Sunt Chris.
Bună, Chris.
Dashaan.
Încântat.
Al.
Reggie Douglas.
Domnilor.
Bun. Acum, că s-a clarificat totul,
propun să mergem în sala de conferințe,
unde ne așteaptă restul echipei.
- Jerry, rezolvăm asta, ok? - Da.
- Va fi bine. - Bine.
Bună ziua, domnilor. Cum vă simțiți?
Totul bine?
Bun, bun. Pentru cei care nu mă cunosc,
- ... mă numesc Willie Gary. - Zi-le.
Am adus cu mine câțiva colegi de la firma din Florida
ca să ajute la câștigarea cazului.
Iar pentru cei care nu știu cum lucrează Willie Gary,
vă voi explica acum.
Mergem la război,
pentru că asta înseamnă un proces.
Procesul e un război! O bătălie! O bătălie pe viață și pe moarte.
Nu vorbesc aiureli aici.
Mă refer la arte marțiale!
Știu că mă credeți nebun, dar așa îmi place să joc!
Și, dacă nu facem pe nebunii cu nemernicii ăștia,
credeți-mă, Loewen Group are putere.
Au bani, influență.
Au tot ce noi nu avem.
Dar nu-i lăsăm să ne intimideze.
Eu nu sunt intimidat.
Știe toată lumea că nu am pierdut niciun caz în 12 ani.
Vreți să știți de ce?
Îmi puteți spune de ce?
Fiindcă nu-mi place să pierd.
Urăsc să pierd!
Prefer să-mi tragă unul un glonț în cap
decât să pierd în instanță.
Acestea fiind spuse,
trebuie să știți că nu fac compromisuri.
Nu accept nicio înțelegere cu ei.
- Nu cedăm. - Scuzați-mă.
Aș putea spune ceva?
Spune, Mike.
Dle Gary, că veni vorba de asta,
mă tem că noi am adoptat o cu totul altă strategie.
De fapt, i-am scris deja o scrisoare domnului Loewen,
propunându-i o înțelegere de opt milioane.
Deși vă spun doar vouă, celor prezenți,
suntem dispuși să acceptăm șapte milioane.
Mike, mulțumesc că ne-ai informat.
Dar, din păcate, lucrurile s-au schimbat.
Nu facem nicio înțelegere.
Dincolo de asta, propunerea e încă în stadiu de negociere
și va rămâne așa până când voi decide care e strategia optimă.
Până vei decide, zici?
Ce se întâmplă, Mike?
Cine e șeful?
Pe bune, cine e șeful?
Fiindcă l-ați pus pe Willie Gary să vină aici să preia cazul.
Iar acum îmi spui ce-o să faci.
Am zis că nu facem nicio înțelegere, și eu iau deciziile de acum.
- Poftim? - Ce nu e clar?
Care-i baiul, ești surd?
Scuzați-mă, domnule.
- Dacă ridici mâna... - Nu le iei.
te bat la fund. Lasă prostiile!
Dle Gary, nu conduci cazul.
- Dar ce fac atunci? - Ești în orașul meu.
- Al tău? - Stai la masa mea.
- E și orașul meu. - Cu clientul meu.
Atunci de ce m-ar fi adus aici?
Domnilor, v-aș ruga să vă calmați.
- N-am venit aici să ne certăm, Mike. - Poftim?
N-am venit aici să ne certăm.
Am venit să fac o treabă.
Domnul O'Keefe,
cum am înțeles la ultima întrevedere, vrea să câștige cazul.
Nu să își ridice coada în sus pentru opt milioane amărâte.
Ca o cățea.
Isuse Hristoase, Jerry, ce se întâmplă?
Trebuie să-i dăm o șansă.
I-ai ascultat discursul? Habar n-are ce face.
În 12 ani n-a pierdut niciun caz.
Pentru vătămare corporală.
Dar e evident că nu știe nimic despre dreptul contractual.
Cine conduce cazul?
Doar nu te gândești să-i dai lui sarcina asta.
Ba da.
Asta fac.
E totul bine?
Da.
Mike, e totul bine?
Bun. Dacă totul e bine,
ar putea cineva dactilografia?
Cynthia, te rog să dactilografiezi ce spune dl Gary.
Bine, Cynthia. Îți mulțumesc mult.
Scrisoarea e adresată dlui Ray Loewen, director, Loewen Group.
„Dragă domnule Loewen, Mă numesc Willie E. Gary.
„Am fost numit avocat principal în cazul intentat firmei dvs.
„de către Jeremiah O'Keefe.
„Cu privire la înțelegerea anterioară,
„oferta primită, în valoare de opt milioane,
„este revocată.
„Începând cu data la care este redactată scrisoarea,
„noua ofertă se ridică
la suma de 100.000.000$.”
- Așa mai zic și eu. - A zis 100.000.000$?
- Opt zerouri? - O sută de milioane.
De ce nu vă relaxați, mă auziți?
Sunt 94 de milioane de dolari peste oferta inițială.
Eu zic că oferta inițială a fost cu 94 de milioane în minus.
- Da, dle Gary, poate ați putea... - O sută de milioane?
E absurd și știți asta. Încercați să distrugeți cazul?
Mike, ți s-a zis vreodată că ai curaj cât o furnică?
Willie, mă tem că sunt de acord cu ce spun ceilalți.
E vorba de o sumă uriașă.
Dacă le cerem atât, ne facem de tot râsul.
Înțeleg ce crezi, Jerry, dar trebuie să ai încredere în mine.
- Bine? - Da, dle.
Aveți încredere în mine. Bine?
Cynthia, unde am rămas?
„Începând cu data la care este redactată scrisoarea...
VANCOUVER, BRITISH COLUMBIA
„... suma se ridică la 100.000.000$.”
- Nu. - Ce?
Pe bune, glumește. O sută?
- E nebun? - Da, opt zerouri. Le-ai numărat?
Eu zic că e o glumă.
- E o glumă. - Parcă ar fi un șir de ouă.
Nu e o glumă.
Isuse, O'Keefe nu se joacă, nu?
Cine e clovnul pe care l-a angajat?
Se pare că individul se numește William Gary.
Mulțumesc, Bob. Am citit scrisoarea.
Întrebam cine e.
Care e povestea lui? Unde l-a găsit O'Keefe?
Din câte am aflat,
e un avocat meseriaș din Florida, de ocupă de vătămări corporale.
- Vânează cazuri la locul... - Vătămare?
Aici e vorba de o dispută contractuală.
De ce naiba ar angaja un avocat care se ocupă de vătămări corporale?
Poate nu au alt fel de avocați
într-o zonă izolată ca Mississippi.
- Să te mai aud așa. - Se pare că au intentat proces
într-un ținut îndepărtat din stat, undeva, în Hinds.
Da, și?
Întâmplător, ținutul Hinds e unul dintre cele mai sărace,
iar 70% sunt...
De culoare.
De aia l-a angajat.
Pentru că e de culoare.
Gary e de culoare.
A afro-american.
Așa cum spunea bunicul: „Cine și așa mai departe...”
Destul. Nu-mi fac griji.
Reg, nu înțelegi că toată...
Îmi cer scuze.
Am primit informația solicitată. Știm cine e noul avocat de la Loewen.
- Pot vedea? - Cine e? Îl știm?
- O știm. - E femeie?
Cum adică e femeie?
Da, cum adică?
- Ea, adică... - O femeie.
Numele ei e Mame Downes.
A absolvit la Universitatea Howard.
Deci, nu e o simplă femeie. E o femeie de culoare.
E una de-a noastră.
Știi ceva? Ne-au luat-o înainte
din toate punctele de vedere.
A terminat Dreptul prima din anul ei.
Isuse Hristoase!
Apoi a pledat doi ani
la Curtea Supremă pentru Sandra Day O'Connor.
A fost parteneră la Paul, Weiss timp de trei ani.
În prezent, e cea mai tânără parteneră la Cranston, Brown and Atwell.
Impresionant.
Am un prieten care a lucrat cu ea la C, B și A.
Așa am aflat
că avea o poreclă la firmă.
Ce poreclă?
Serios?
Pitonul.
După cum acționa în timpul interogării.
- Da. - Da, da.
Ataca când nu te așteptai.
Dră Piton, știi care e treaba?
Foarte explicit.
Știi ceva? Eu sunt șarpele boa.
Să vedem cu ce vine.
Ar trebui să sunăm la firma de cablu.
Când încerc să mă uit la Turner,
ecranul e gol.
Cred că e o problemă.
Nu e nicio problemă. Am anulat abonamentul.
Ce vrei să spui?
Annie, tipii de la asigurări au venit din nou zilele trecute.
Mi-au suspendat autorizația.
Trebuie să închid afacerea pentru un timp.
Poftim?
Despre ce vorbești?
E temporar. După ce se termină procesul,
iar Loewen plătește despăgubiri, putem...
Jerry, tu auzi ce spui?
După ce Ray Loewen plătește despăgubiri?
Chiar știi sigur că se va întâmpla asta?
Și încă nu mi-ai spus cu ce plătim toate astea.
Cum îl plătești pe avocatul fițos care a venit din Florida.
Nu-ți face griji din cauza lui.
Nu pot înțelege
de ce continui procesul ăsta ridicol.
Poți găsi alt cumpărător.
Știi și tu.
E evident că e vorba și de altceva.
Poate că e. Poate nu vreau să scape ușor.
Cine? Ray Loewen?
Doamne, Jerry!
De ce ești obsedat de acest om?
Ce ai vrea să fac, Annie?
Să stau relaxat în timp ce mă calcă în picioare?
Să-și bată joc de familia noastră?
Ce aș vrea să faci...
e să te gândești și la mine.
Nu crezi că putem câștiga.
Dacă vrei să știi cu ce plătesc,
am ipotecat casa a treia oară.
Dar, știi tu, am făcut tot ce am putut.
- Ce faci? - Am văzut avantajul.
Spune-mi, Willie.
Cum ai ajuns avocat?
Păi, depinde. Vrei versiunea lungă sau scurtă?
Tu decizi.
Ei bine, pe când eram doar un soț tânăr,
un tată tânăr, eu și soția mea aveam puțini bani,
aveam o afacere de peisagistică.
Foarte frumos.
Întrețineam grădinile extraordinar.
La un moment dat, soția a zis: „Vreau să ne mutăm.”
I-am zis : „Bine. S-o facem!”
Am luat ziarul și am văzut un anunț.
Apartament cu trei camere, foarte frumos.
Într-un complex nou din cartierul albilor.
În Raintree.
Mi-am zis: „Asta ne trebuie.”
Îl sun pe proprietar: „Omule!
„Eu și familia vrem să ne mutăm.
„Vrem să ne mutăm în complex.”
L-am întrebat: „Ai apartamente libere?”
Mi-a zis: „Da, sigur, o grămadă.
„De fapt, la sfârșitul lunii,
„vă puteți muta deja.”
Eram nerăbdători să vină ziua aia.
Din cale afară de fericiți. Era un nou început.
A venit ziua cu pricina, i-am băgat pe toți în mașină,
băieții, soția mea. Mi-am luat chiar și câinele, omule.
Eram foarte fericiți.
Ascultam gospel.
Cântam, ne simțeam bine.
Dar, când am ajuns acolo,
vine omul afară,
iar eu îi spun: „Salutare.” Iar el: „Cu ce vă pot ajuta?”
I-am zis că eu îl sunasem în legătură cu apartamentul.
La care el: „Care apartament?”
Îi zic: „Sunt Willie Gary. Am sunat pentru apartament.”
„Nu avem apartamente libere”, îmi zice el.
Ce ai făcut?
Îți zic ce voiam să fac.
Voiam să-i fac rău.
M-a umilit îngrozitor în fața băieților mei.
Băieții mă admiră.
Sunt totul pentru ei. Ce să le spun?
Că tatăl lor nu e destul de bun să stea într-un apartament?
Ce să îi zic reginei mele?
Că nu suntem destul de buni?
Dar nu m-am purtat urât.
În schimb, m-am întors la hotel
și am deschis cartea de telefoane.
Decizia de a deveni avocat a fost una spontană.
Am deschis-o și am ales să merg la prima facultate de drept găsită.
Așa am și făcut.
M-am înscris, am tras pe brânci, am absolvit și am luat examenul.
Mi-am deschis firmă.
Și primul lucru pe care l-am făcut
a fost să merg la complexul Raintree,
unde le-am trântit o plângere pentru practici discriminatorii.
Ia ce meriți!
Ești un luptător.
Da.
Sunt un luptător. Și tu ești, Jerry.
Ești un luptător, omule.
Știi de ce ești un luptător?
Lupți împotriva unei corporații mari, Loewen Group, omule.
Ești un antreprenor mic. Omule, faci ceva grozav.
Asta avem în comun.
De ce ai decis să faci asta?
Fiindcă a încercat să terfelească lucrul la care țin cel mai mult.
Lucrul pe care vreau să îl las
copiilor și nepoților mei după ce mor.
E moștenirea mea.
Și vreau să le-o las lor.
- Să ascultăm muzică! - Îmi place muzica, Willie.
Bun. Steve, du-te și pune niște muzică.
Sigur, șefu'. Ceva anume?
Știi ce-mi place, omule. Tony! Toni! Toné!
- Înțelept, frate. - Îmi place.
Știi ce e absurd la Tony! Toni! Toné!? Pe niciunul nu-l cheamă Tony.
Așa!
Îmi place. Îți place, Jer?
- Jer, îți place? - Da, sună bine.
Hei, te simți bine?
Treci și tu de partea noastră!
Ești omul meu acum, omule. Omul meu.
- Salutare! - Bună.
Bun-venit la Hotel Intercontinental!
Mulțumesc. Am o rezervare pe numele Willie Gary.
Sigur. Bun-venit în Jackson, dle Gary.
- Mulțumesc. - Dacă aveți carte de credit,
mă pot ocupa de formalități. Mulțumesc.
Auzi, nu te uita acum, dar acolo sunt avocații de la Loewen.
Stai! Unde?
Isuse! Sunt cei mai tari
avocați de culoare din țară.
Îi recunoști pe toți?
Bun. Tipul de acolo e Howard Pfeiffer.
Fost reprezentant al guvernului
și actual președinte la DC Bar Association.
Cel de acolo e Richard Mayfield.
E expert
în dreptul antitrust și dreptul comercial.
Iar cel de acolo e Walter Bell.
Fost membru în Curtea Supremă de Justiție din Mississippi.
La naiba! Loewen a cheltuit o avere pe tipii ăștia.
Nu arată atât de rău cum mă așteptam.
Cum o cheamă? Mammy? Mame? Mammy Downes?
Pe bune? Asta e tot ce spui?
Da, asta e tot. Toți arată ca niște idioți.
De fapt, îmi poți face o favoare?
Poți trimite la masa aceea cea mai bună șampanie pe care o aveți?
- Firește. Vreo preferință? - Ce aveți?
- Dom, Moet, Cristal. - Cristal.
Asta vrem. Trimite-le Cristal.
Nu uita să le spui că dl Willie Gary le trimite complimente.
Serios, omule, nu face asta!
Serios. Hal, taci!
Ascultă, mereu zic asta.
Dacă mă iau la trântă cu un urs, pune miere pe mine.
Așa că, punem puțină miere.
Păstrăm strategia simplă, convingând jurații
că documentul e un contract valabil.
Exact pe asta vor miza și ei.
Doar că ei vor încerca să-i convingă că nu e valabil.
Să fim sinceri!
Ei vor fi mult mai buni decât noi
pentru că e domeniul lor de expertiză.
Eu zic să uităm de porcăria asta cu contractul.
Să le băgăm juraților pe gât informații neinteresante.
Eu cred că ce trebuie să facem,
mai exact să dovedim, e motivul.
Ne bazăm argumentul direct pe faptul
că Loewen Group trage de timp
și le arătăm ce aveau de câștigat.
Nu sunt prea sigur.
- De ce nu ești sigur, Hal? - Ce e, Hal?
Nu sunt sigur că putem dovedi
că Loewen Group avea un motiv.
Decât dacă avem vreun document scris
sau cineva ar putea depune mărturie.
Cum putem dovedi că au tras de timp intenționat?
E evident că nu vom putea dovedi niciodată asta.
Adevărul e că nu avem șanse de reușită.
Hei.
- Ce faci, dle? - Bine, omule.
Ce-ar fi să-mi aduci cea mai tare bere de ghimbir pe care o ai?
Sigur. Imediat.
Cum a fost seara?
Bunicică. Fac față.
Da. Bună.
Cea mai tare din Mississippi.
Mulțumesc.
Da, nu e tare rău...
E aici de o vreme.
Dra Downes, dacă nu mă înșel.
Sunt Willie Gary.
Arăți mai suplu la TV.
Pot lua loc?
Nu am mai făcut așa ceva.
Să stau la masă cu avocatul apărării...
La un pahar. Muzică, lumânări.
Parcă am avea o întâlnire.
Sau poate nu.
Zici că ești din Compton. Dar nu înțeleg
de ce te ocupi de cazurile astea fițoase ale albilor.
Aș putea întreba același lucru, nu?
Da, dar eu cred în cazul meu, dră Downes.
Și eu cred în al meu, dle Gary.
Asta ne pune într-o situație precară.
Unul va câștiga, celălalt va pierde.
Cam așa stau lucrurile, da.
Ce e diferit în cazul meu e că sunt angajat al negrilor.
Eu nu lucrez pentru albi.
Eu lucrez pentru Willie Gary, adică pentru mine.
- Sunt angajatul meu. - Mai zi-mi.
Unde ar trebui să lucrez?
Spune-mi. Învață-mă!
Ce sfat bun
te-ai simți confortabil să-i dai uneia ca mine?
Spune! Să lucrez pro bono?
Sau poate să lucrez la procuratură și să apăr cazuri de evacuare?
Te-ai simți mai bine? Ai fi mai fericit?
Stai așa! Nu ne judecăm acum.
Voiai să-mi dai lecții, deci, te rog, hai, fă-o!
Nu știu ce știi despre mine, dar sunt fiu de dijmaș.
La opt ani, eram pe câmpul de trestie,
lucrând, știi. Eu însumi.
Acum însă, am, știi și tu...
proprietăți, mașini scumpe...
- Avion privat. - Din ce îmi spui,
se pare că amândoi trăim propria versiune a visului american.
Cu mai puțin roșu, alb și albastru și mai mult...
dungi caramel și...
Deși cred că visul american al negrilor
e foarte diferit de visul american al albilor. Un exemplu edificator.
- A durat între 5 și 15 minute. - Procesul OJ.
- Va fi „procesul secolului”. - O bătaie de joc.
Vrei să discutăm?
Nu, e îndoielnic, din punct de vedere moral.
De partea cui ești?
E nevinovat? Vinovat?
Nu contează.
Oricum nu îl judecă pe OJ.
Implicațiile sunt mai profunde.
Asta se judecă.
Te aud.
Dacă ai fi forțată?
- Forțată? Nu! - Exact, dră Downes.
Nu se poate, mă forțează.
- Da, nu ai de ales. - Ați auzit? Nu se poate!
Șansa de fi avocatul apărării sau avocatul acuzării,
ce ai alege?
Complicată decizie.
- Nu e ușoară. - Apărare.
E cât se poate de vinovat.
Și nu am apărat niciodată un client care să fi fost vinovat.
Știi ce se zice, orice avocat trebuie s-o facă măcar o dată.
Nu uitați aceste vorbe. Nu se leagă, se achită.
Dar tu ce ai alege?
Ne așteptăm la...
- Acuzarea. - Da?
Am un vis recurent
că îl acuz pe șmecherul de Johnnie Cochran.
Pe el și pe toți fițoșii...
Ia spune, cum se termină visul?
Șterg pe jos cu el.
Șterg cu el de nu se vede.
Plătesc eu.
Nici gând.
Ai fost atât de...
Ai fost foarte amabil și generos să-mi trimiți sticla de...
- Cum îi zice? - Cristal.
Permite-mi să-ți întorc favoarea măcar de data asta.
Dar nu te-aș sfătui să te obișnuiești cu mine cea amabilă, dle Gary.
După ce începe procesul,
te distrug, negrule.
Noapte bună.
12 SEPTEMBRIE 1995
Bună dimineața, Jackson, Mississippi,
sunt 23 de grade la ora aceasta, în creștere.
Nu se prevede deloc ploaie pentru următoarele zile.
Încep prin a spune că acest caz
pe care îl vom expune e un caz...
Willy William. William.
Dragi jurați, acesta...
Acest caz are de-a face cu cel mai vechi păcat al omului.
Gesticulezi prea mult.
Nu a fost nimic personal.
Sunt doar afaceri și...
La naiba!
- Hei, stați! - Ce e...
Nu ne putem despărți la stâlpi.
- Pe bune, omule. - Știi și tu.
- Nu știi? - Aduce ghinion.
Aduce ghinion.
Să mergem! Haideți!
Ridicați-vă!
Curtea va începe acum procesul.
Ascultați cu atenție!
Toți cei care sunt prezenți azi, aici,
vă rog să vă apropiați și vi se va da ascultare.
Onorabilul judecător James E. Graves,
ca reprezentant al ținutului Hinds, Mississippi, va prezida.
Doamnelor și domnilor, ce faceți?
Vă mulțumesc că ați venit.
Prezentul caz are de-a face cu cel mai vechi păcat al omului.
Contracte. Simplu ca bună ziua.
Dl Gary vrea să vă convingă că acest caz este despre...
- Lăcomie. - Și, deși sună palpitant
și puțin dramatic...
Știm sigur că tranzacția fusese deja aprobată
de Loewen.
Au elaborat, întocmit și scris toate detaliile.
Acesta e un contract.
Cum să fie un contract executoriu
dacă una dintre părți nu l-a semnat?
Da, au mințit toți.
Ăsta e adevăratul motiv.
De ce a intrat în panică dl O'Keefe?
De ce se grăbea?
De ce era disperat să încheie afacerea?
De ce?
Ei bine, fiindcă totul depindea de această afacere.
Totul.
Nu și pentru Loewen Group.
Aveau un singur scop.
Să tragă de timp.
Exact.
Nu era nimic personal. Dar el nu mai avea răbdare.
De fapt, chiar există situații
de neexecutare anticipată a contractului.
Se întâmplă atunci, când, deși încă nu s-a renunțat la contract,
una dintre cele două părți contractuale,
numită în continuare partea care va revoca contractul,
nu-și va îndeplini obligațiile
prevăzute prin contract.
Când apare o astfel de situație,
eu cred
că respectivul contract poate fi disputat.
- Trezește-te! - Isuse!
Treziți-vă!
Ce facem? Stăm cu nasul în cărți
și vorbim zilnic de contracte. La ce bun?
Le lăsăm deoparte.
Ne-am pierdut îndemânarea, energia.
Și ce-mi dați? Nimic.
Trebuie să iau o decizie.
Îl aduc pe Jerry ca martor.
- Nu. - Ba da.
- Îl aduc în boxa martorilor. - Nu!
- Îl aduc săptămâna viitoare. - Nu.
Ați surzit? Asta voi face.
Trebuie să schimbăm ceva. E un martor grozav.
Tu ai spus asta. E un martor bun.
E sincer, familist.
E erou de război.
Drepturile Civile? Ce a făcut pentru cei de culoare.
Va fi grozav în fața juraților.
E prea curând să stea în boxa martorilor.
Prea curând. Nu avem toate informațiile.
Pentru mine, Mike, nu e niciodată prea curând.
Nu știm nimic despre Mame.
A interogat doar câțiva martori adiacenți.
Nu știm cum acționează în instanță
și nici cât de periculoasă este.
Habar nu ai ce vorbești.
Am luat o decizie.
Puteți să o acceptați sau să vă luați tălpășița.
Să vorbim despre valorile dvs.
Dacă nu mă înșel, Jerry, ai fost decorat de opt ori.
Ai primit Medalia de Aur, Medalia pentru Distincție în Zbor.
Ai făcut totul
sacrificându-te pentru țara ta.
Nu cred că războiul trebuie elogiat,
dar sunt mândru că mi-am servit țara.
Mulțumesc pentru aceste servicii.
Dar nu te-ai oprit.
Te-ai întors pe tărâmul natal și ai preluat afacerea familiei.
Apoi ai făcut ceva ce eu numesc „a sări din lac în puț”.
Ai vrut să intri în politică.
Ai candidat la primăria din Biloxi.
Am candidat de două ori și am servit două mandate
din anul 1974 până în 1982.
Am înțeles că, în această perioadă,
ai fost vizitat de un grup tare prietenos de oameni.
Ku Klux Klan.
Obiecție, onorată instanță.
Ce legătură are aceasta...
- Se respinge, dră Downes. - ... cu contractele?
Puteți răspunde la întrebare.
Am refuzat să le aprob protestele în Biloxi.
Adică le-ai spus celor din KKK că nu pot protesta în Biloxi, Mississippi.
Să fii pilot de avioane e una,
însă să-i refuzi pe cei din KKK, la acea vreme, presupune mult curaj.
Jerry, am avut ocazia să te cunosc
pe tine și pe familia ta,
dar oamenii prezenți aici nu au avut-o.
Te întreb, ce principii ai?
Ce e important pentru tine?
Dle O'Keefe.
Bună ziua. Ce faceți?
Bine, mulțumesc.
Mă bucur.
După ce v-am ascultat mărturia,
am putea spune că aici e vorba despre caracterul uman.
Sunteți de acord?
Da, sunt.
Nu v-am auzit. Puteți vorbi mai tare?
Am spus că da, sunt de acord.
Bun, caracterul uman.
Să vorbim despre asta.
În mare, s-a insinuat
că dvs. sunteți un om onorabil,
cu principii morale solide,
însă, după părerea dvs., clientul meu nu e așa.
Cred că eu și dl Loewen avem metode diferite
de a interacționa cu oamenii în afaceri.
În afaceri. Așa e. Corect.
Sunt curioasă.
De ce ați fost nevoit
să vindeți cele trei agenții funerare dlui Loewen?
Intrasem într-un impas financiar.
Ce fel de impas?
Eu sunt sigură că, de fapt,
ați fost nevoit din disperare să vindeți în acel moment
deoarece Comisia de Asigurări din statul Mississippi
urma să vă suspende autorizația.
Am dreptate?
De fapt, autorizația de a vinde asigurări în statul Mississippi
vă este în prezent suspendată.
Este această afirmație adevărată, dle O'Keefe?
Nu aș putea spune asta, fiindcă situația e mai complicată.
Luminați-mă! De ce e complicată?
- Era sau nu suspendată autorizația? - Obiecție, onorată instanță.
Pe motiv că e furioasă.
- Da sau nu. - Se respinge.
- Știam că avea probleme. - S-a respins.
Se respinge.
Adevărul e că v-ați pierdut autorizația
pentru că v-ați băgat într-o afacere dubioasă cu împrumuturi
cu un om care, dacă am dreptate,
se află acum în închisoare.
- Obiecție. - Pot întreba ceva?
- Banii folosiți... - Se respinge.
... ca să finanțați afacerea vă aparțineau?
Eram răspunzător pentru ei.
Ați folosit banii altor oameni.
Mai exact, ați folosit banii clienților
ca să finanțați o afacere încheiată cu un infractor.
- Obiecție. - Am dreptate, dle O'Keefe?
- E irelevant. - Se respinge.
- Am dreptate? - Eu nu aș descrie așa.
Este cumva posibil că acest caz are la bază gelozia?
Obiecție. Vorbim despre sentimente?
- Gelozie? - Se respinge.
Dle O'Keefe, ați spus că dvs. și dl Loewen aveți metode diferite,
și cred că asta e cea mai adevărată declarație făcută astăzi,
fiindcă, ca și dvs., dl Loewen a moștenit afacerea de la tatăl lui.
Dar, spre deosebire de dvs., el a dezvoltat
un imperiu de milioane de dolari.
În acest timp, ce s-a ales de moștenirea tatălui dvs.?
Jerry! Stai, Jerry!
Așteaptă, Jerry!
Ce naiba a fost aia?
Despre ce vorbești?
Nu înțeleg. Ești supărat pe mine?
Poftim? Trebuia să mă protejezi.
Trebuia să te asiguri că voi fi în siguranță la interogare.
Nu știam că te va întreba asta.
E datoria ta să știi.
Nu mi-ai spus.
Mi-ai zis de împrumut și de bani,
dar nu mi-ai zis că e după gratii.
Când am bătut palma cu el, nu era infractor.
Am crezut că era o afacere corectă.
Nu pot citi minți. Nu e vina mea.
Ba da, este. Din prima zi,
ai încercat să transformi cazul meu într-o ocazie de a te da mare.
Am făcut tot posibilul să te salvez.
Am investit în proces tot ce aveam. Dar tu nu ești serios.
Sunt serios. Nu e corect.
Tu nu ai nimic de pierdut.
Când se termină, indiferent de rezultat,
te urci în avion și zbori de aici.
Dar eu rămân aici. Am multe de pierdut.
Viața. Cine știe cât mai am de trăit?
Știu, Jerry.
Iau o decizie.
Ce decizie, Jerry?
Te înlocuiesc, nu mai conduci cazul.
Cu Mike? Asta faci?
Crede-mă, Jerry, e o greșeală enormă.
La naiba!
Bună, iubito!
Ce faci?
Citesc puțin.
Pari trist, iubitule. E totul în regulă?
Da, sunt bine.
Sunt bine.
- Bine, păi... - Nu, nu.
Nu, eu...
- Am fost înlocuit. - Poftim?
Am zis că m-a înlocuit.
M-au înlocuit.
Poftim?
- Da, Jerry... - Te-a înlocuit?
Iubitule, ce înseamnă asta?
Înseamnă că vor...
Vor ca altcineva să apară în instanță...
M-au înlocuit.
Chiar, iubitule?
Stai, nu înțeleg. De ce a făcut asta?
Am făcut-o de oaie.
Am dat-o în bară.
Am greșit.
Am greșit...
L-am chemat pe Jerry martor și nu l-am pregătit pentru asta.
Și, la interogare, l-au terminat.
L-au... A fost nasol.
M-a supărat. Sunt supărat.
Sunt supărat fiindcă...
M-am supărat fiindcă Jerry era supărat.
Sunt...
- Înțeleg. - Sunt supărat.
Pare că ții mult la omul ăsta.
La Jerry?
- Da. - Da.
Da, așa e. E de treabă. Și...
Bună. Îmi cer scuze.
Sunteți cumva dna Lorraine McGrath?
Da, dar...
Îmi pare rău, nu voiam să fiu nepoliticoasă.
Mă așteptam să apară un avocat.
Da, sunt avocat.
Sunt cel cu care ați vorbit la telefon, Hal Dockins.
Îmi pare rău.
Sper că nu v-am jignit, dar...
Sinceră să fiu, păreți foarte tânăr.
- Poftim. - Mulțumesc.
Am lucrat timp de 13 ani la una dintre agențiile deținute de Loewen.
În tot acel timp, am văzut multe,
înțelegeți ce vreau să spun, cum face afaceri compania.
Înainte de a continua, vreau să vă întreb ceva.
Ați fi dispusă să depuneți mărturie?
Dnă McGrath, bună. Cum vă simțiți astăzi?
- Foarte bine, mulțumesc. - E bine, foarte bine.
Dnă McGrath, ne puteți spune cât timp ați lucrat
la agenția de pompe funebre Durbin and Sons, din Southaven, Mississippi?
Am lucrat acolo timp de 13 ani, apoi mi-am dat demisia.
Ați fost martora vreunui transfer de proprietate?
Durbin and Sons a fost cumpărată de către Loewen Group în 1990,
perioadă în care eram acolo.
Ați observat vreo schimbare în modul de funcționare
după ce a fost preluată de Loewen Group?
Cea mai evidentă schimbare a fost introducerea unei politici
de creștere a prețurilor
în zone unde nu aveau concurență.
În mare parte, a fost vorba
de zone sărace, cu oameni săraci.
Ne puteți exemplifica acest tip de aplicare selectivă de prețuri?
Aveau un sicriu,
Wilbert Copper Tribune i se spunea.
Avea prețul de 750$,
și la acest preț se vindea în zone precum Madison,
dar, în alte zone, precum Corinth,
care, după cum știți, e o zonă săracă...
Firește.
Acolo, au crescut prețul fantastic,
de trei ori mai mult decât prețul inițial.
Își permiteau să o facă.
Știau că clienții nu aveau alte opțiuni.
Dacă înțeleg ce spuneți,
Loewen Group practica o politică de preț selectivă.
- Ce? - Obiecție.
Onorată instanță, cum să știe martora intențiile
unor oameni pe care nu i-a cunoscut?
Se susține.
Bun, vă întreb altceva atunci.
Cât ați fost angajată la Durbin and Sons, ați avut vreodată impresia
că Loewen Group ar fi putut avea în vizor
comunitățile minoritare...
- Obiecție. - Serios?
- Doamne! - Sunt speculații, dle Allred.
Ce temei au aceste întrebări?
Dle Allred?
Da, îmi cer scuze.
Nu au niciun temei.
Erau speculații, atâta tot.
Nu le luați în considerare.
Dar, onorată instanță, obiectez tonul vocii drei Downes.
- Incredibil! - Tonul vocii?
- Notat. - Tonul ei?
- Mulțumesc, dnă McGrath. - O, da!
Nu mai am întrebări.
S-a notat.
Bună dimineața, Jerry.
Willie, ce faci?
Văd că ești încă supărat pe mine.
A fost o zi aiurea. De ce să complicăm lucrurile?
Bine, ascultă.
Am dat-o în bară, bine?
Am greșit și am stricat totul.
Voiam să-mi cer iertare.
Foarte bine.
Te iert.
Bun, s-a rezolvat atunci.
E prima dată când îi ceri cuiva iertare?
Sincer să fiu, soția mea m-a ajutat să formulez.
A făcut o treabă bună. Vreau să-i mulțumești din partea mea.
Bine.
Știi ce detest la bărbatul ăla?
Ce?
Fața.
Știu ce vrei să spui. E...
- Știi la ce mă refer. - E expresia.
Superioritate și privilegii ale unor generații întregi de albi,
totul sub masca unui rânjet fățarnic.
Dar azi, luând mărturia femeii,
pozând în rol de salvator al celor de culoare!
Din păcate, jurații l-au crezut.
Da. E o problemă, nu?
Nu era numele lui pe lista martorilor?
Să zicem că Gary voia să-l cheme...
Pe post de martor important
în acordul dintre O'Keefe și Loewen.
Înseamnă că-l voi interoga.
Înseamnă că-l vei interoga.
A citit careva dintre voi despre o afacere
încheiată între Loewen Group și Convenția Națională Baptistă?
Convenția Națională Baptistă?
Ce e aia?
E o filială a Bisericii celor de culoare.
Una mare. Dacă nu cea mai mare.
Scuze, ai zis cumva că Loewen Group
avea o înțelegere cu Biserica celor de culoare?
Cu Convenția Națională Baptistă.
Cum? Cum e posibil?
Nu știu. Scrie aici.
Se pare că au creat un parteneriat anul trecut.
Greu de zis de ce.
Bine. Îmi faci rost de mai multe informații?
Da, domnule.
Sunt reclamanții pregătiți să-și cheme următorul martor?
Da, onorată instanță.
Îl chemăm în boxa martorilor pe dl Michael Allred, avocatul dlui O'Keefe.
Chiar, dle judecător?
Ce urmăriți, dle Douglas?
Onorată instanță, ne dăm seama că e puțin neobișnuit.
Dar dl Allred a fost avocatul dlui O'Keefe
când a făcut contractul cu Loewen,
și suntem de părere că mărturia dânsului e vitală.
Michael Allred.
Ce naiba, suntem prieteni. Îți voi spune Mike.
Sigur, Reggie.
Mike, practici dreptul de 30 de ani,
mai exact dreptul contractual.
Ai avut vreun moment când s-a redactat contractul
dintre dl O'Keefe și dl Loewen...
DĂ-L NAIBII
... în care să ți se pară că ar exista vreo neînțelegere
legat de ce reprezintă acel contract?
Nu, dle. A fost clar pentru toată lumea.
Era un contract.
Contract. Da.
A existat ceva în limbajul folosit care să sugereze
că termenul de finalizare decis de comun acord ar fi deschis?
Cum e să stați în acel scaun?
Puțin incomod.
Gândiți-vă
că nici măcar nu am început.
Sunteți avocatul dlui O'Keefe de ceva vreme, nu?
De 30 de ani. Aproape 30 de ani.
Ați spune că sunteți prieteni buni?
Jerry e unul dintre cei mai buni prieteni.
Avem multe în comun. Îl admir.
Dle Allred, e acesta un caz despre discriminări rasiale?
- Obiecție. - Obiecție.
- Se respinge. - Ce importanță are?
Ce cred eu despre asta?
Nu, nu cred că e un caz de discriminare rasială.
Chiar?
Mie mi se pare că e adus în discuție foarte des acest subiect.
În mare parte, de echipa dvs.
De exemplu, povestea eroică
conform căreia dl O'Keefe ar fi luptat pentru Drepturile Civile
și a refuzat să dea autorizație de protest celor din KKK.
Explicați-mi ce importanță are asta într-un proces despre contracte.
E vorba despre caracterul lui Jerry, despre integritatea și bunul lui simț.
Ce lucruri mărețe face pentru negri!
- Obiecție. - Obiecție.
Nu permit această abordare, dră Downes. Se susține.
- Obiectez. - Ați mai insistat pe ceva.
Ați accentuat importanța familiei,
a moștenirii generaționale pentru dl O'Keefe.
Aveți și asta în comun?
E importantă familia pentru dvs.?
Nu e doar importantă, e totul pentru mine.
Totul. Aveți ceva în comun cu dl O'Keefe.
- Obiecție. - Sunteți cei mai buni prieteni, nu?
Se respinge. Martorul poate răspunde, dar fără abateri de la subiect.
Categoric, avem asta în comun.
Asta doriți să mă întrebați, dră Downes?
De fapt, da.
Mulțumesc.
Vă iubiți familia, nu?
Familia extinsă, pe cei apropiați. Îi iubiți pe toți, nu?
- Pe toți, da. - Da?
Nu există nimeni pe care să doriți, în ascuns, să-l dezmoșteniți?
- Cineva cu care vă e rușine. - Obiecție.
- Nu contează ce simte... - Dezmoșteni?
Eu, una, am rude pe care le-aș dezmoșteni, dar dvs. nu aveți.
- Intervin. - Nu aveți?
Nu.
Să zicem, de exemplu, pe bunicul dvs.
Bunicul meu?
Da, bunicul dvs.
A fost bunicul meu. Ce legătură are cu cazul?
Amintiți-mi, cât timp a făcut parte din Ku Klux Klan?
- Obiecție. - Obiecție, onorată instanță.
- Obiecție. - Gata. Nu e corect.
Obiecție, obiecție...
Ați rezonat cu bunicul dvs. în privința KKK?
- Aveți asta în comun? - Care e întrebarea?
Iubiți amândoi arderea crucii?
Ați fost împreună la adunări KKK?
Serios, întrece orice măsură. Nu are legătură cu cazul.
- Obiecție. - Se respinge.
Cum puteți face asta?
Nu e relevant pentru caz.
- Răspundeți! - Care e întrebarea?
Mă întrebați dacă știu
că bunicul a fost membru KKK?
Mike, nu trebuie să răspunzi. Obiecție.
V-am auzit prima dată, dle Gary.
Da, asta am întrebat. Dar acum o retrag.
Nu mai am întrebări.
Faptele bunicului lui nu au nicio legătură.
A fost deplasat, dră Downes.
Câtă ipocrizie! E strigător la cer.
Ești într-o cameră cu negri.
Denunță-ți bunicul.
Spune-o, Mike!
Spune-o!
Hei, e ușor.
Hai, Mike, denunță-l!
Știți ceva? Îmi pare rău.
Bine? A avut un comportament nejustificat.
Dar nu poți acuza pe cineva pentru ce au făcut strămoșii lui.
Mike, bunicul tău a fost rasist, un rahat care a furat pământ și a violat sclavi.
Gata, Reggie Douglas, nu e corect.
Tot bunicul meu rămâne. Nu aș...
Nu te lua de mine!
Gata! Opriți-vă acum!
Reg, termină! Voi, toți!
Mike, nu avem de gând să te punem la zid pentru ceva din trecut.
Nu are cum să repare greșelile bunicului.
Dar știți ce putem repara?
Cazul ăsta.
Stai așa, omule!
Ai de gând să-l ierți așa ușor?
- Asta faci? - Da.
N-ai știut mare lucru despre trecutul lui, așa că te-ai ars.
- Dă-l naibii de caz! - Putem câștiga.
Mă întorc în Florida.
Trebuia să fac asta de la început.
Te întreb ceva, Reggie.
De ce durează atât să ieși pe ușa aia?
- Willie. - Nu-mi zice de două ori.
Distrează-te cu gașca asta de albi.
- Reg! - Reggie.
Vrei și tu să pleci?
Știi ceva?
Plec.
- Sunt sătul de porcăria asta. - Și eu plec.
Mi-e dor de casă.
Willie, sunt prea bătrân pentru porcăria asta.
Mike, îmi pare rău.
Îmi pare nespus de rău.
Și mie.
Nu se poate!
Ce? Am un caz.
De câștigat.
Probabil ar trebui...
- Ar trebui să mă retrag. - Nu, Mike.
- Ar trebui. - Nu poți face asta.
Mai avem mult de muncă, dar putem câștiga cazul.
Dacă îndrăznesc să mai pun piciorul în sala de judecată,
jurații vor vedea doar un individ cu cearșaf alb pe cap.
Ne-am făcut-o cu mâna noastră.
Știu, dar putem rezolva problema.
Îmi pare rău, Willie, nu pot.
Știm amândoi că, dacă rămân,
prezența mea va periclita cazul.
Nu-ți pot face asta, cu atât mai puțin lui Jerry.
Bine.
- Va trebui să câștig fără tine. - Așa va fi.
Halbert, fii cuminte!
Aici erai! Te-am căutat.
Procesul nu decurge cum voiam eu.
Cred că am făcut o greșeală mare.
Ar trebui să mă opresc aici.
Credeam că justiția e dreaptă.
Că-l pot determina pe Ray Loewen să se țină de cuvânt.
Să plătească. Dar se pare că m-am înșelat.
Îmi pare rău că te-am supus la tot calvarul ăsta.
Nu ai de ce-ți cere iertare, Jeremiah.
Nu mie, în orice caz.
Eu știu cine ești.
- I-ai spus lui Willie? - Nu.
Cred că merge în Florida în weekenduri.
Ar trebui să-i spun personal.
Așa ar fi cel mai corect.
Scuze, stai! Ce e în asta?
Sunt informații legate de înțelegerea dintre Loewen și Convenția Baptistă.
Te rog să o lași aici.
Chiar crezi că s-a terminat, șefu'?
Nu cred că mai avem cum câștiga cazul.
Și am senzația că Jerry începe să vadă la fel lucrurile.
- Sunteți dna Gary? - Da.
Îmi cer scuze că vin neanunțat,
dar eu sunt Jeremiah O'Keefe.
- Ești Jerry. - Da, doamnă.
Faimosul Jerry. Cel despre care soțul meu vorbește necontenit.
Este Willie cumva acasă?
Nu. Mă tem că nu este.
A mers în Indiantown la mama lui, ca în fiecare sâmbătă.
- Bine. - Uite ce zic eu.
Așteaptă puțin să-mi iau cheia de la mașină
- ... și te duc eu. - Nu, nu e nevoie.
Nu vreau să deranjez.
Jerry, nici nu se pune problema.
Ești parte din familie. Haide!
Acum intrăm în Indiantown.
De aici e Willie?
Amândoi suntem de aici.
Eu și Willie am avut divergențe.
Dar vreau să vă zic că e un bărbat remarcabil.
- Invers, de unde! - Exact.
Da.
Nu.
Sunt vai de capul meu.
A spus că toți murim.
Așa e.
- Dumnezeule! - Doamne!
Ți-a spus Willie că mai are 10 frați?
- Da. - Al șaselea din 11 copii.
Nu știu dacă vă vine să credeți, dar eu am 13 copii.
- Doamne! - Chiar?
Da.
I-auzi!
Aveți 26 împreună.
Înseamnă că știi cum e să ai printre ei unul
care, orice ai face, se ține scai de tine.
Se ține de fustele tale și nu-ți dă drumul.
O, Doamne!
Așa a fost Willie al meu.
Și uite unde l-a dus acum
disperarea de iubire.
Bunicul meu a fost dijmaș.
Mă refer la bunicul dinspre tata, de la el am moștenit numele.
La opt ani,
eram pe câmpul de trestie, știi?
Lucram. Eu însumi.
Mă trezea la 4.30 și mă scotea afară,
nu eram mai înalt ca iarba.
Așa a început totul. Aici, pe câmpul de trestie.
Am venit azi, aici...
Ascultă!
Înainte să îmi spui.
Vrei să renunți la caz.
Știu că vei fi dezamăgit.
- Dacă aș fi știut... - Ascultă, Jerry.
Nu înțelegi, omule.
Da, știu că trebuie să faci ce trebuie.
Dar trebuie să știi că știu sigur,
o simt în sufletul meu, că putem câștiga împreună.
Le putem veni de hac, omule.
Vreau să știi cât mă bucur că te-am cunoscut.
Deși n-a fost să fie cum voiam.
Mă bucur nespus că te-am cunoscut.
Ce se aude?
Ascultă...
Stai puțin.
Hei!
Bună!
- Hal? - Alo. Mă auzi?
Hal, te aud foarte greu.
Ești cu Jerry acum?
Da.
Bine. Nu-l lăsa să renunțe la caz.
Alo?
Hal, mă auzi? E semnal prost.
Nu-l lăsa să renunțe la caz!
Ai încredere în mine, bine? Cred că am găsit ceva.
Bine. Te sun mai încolo.
SUDUL STATULUI MISSISSIPPI
Vă mulțumesc că v-ați făcut timp să vorbiți cu noi.
Dle Soames.
Ce ne puteți spune despre înțelegerea
dintre Loewen Group și Convenția Națională Baptistă?
Nu s-a ales nimic bun din asta, cel puțin nu pentru negri.
Ăsta e adevărul.
Acum vreun an, Loewen Group a luat legătura
cu liderii de la CNB.
Convenția Națională Baptistă.
Da. E una dintre marile filiale ale Bisericii celor de culoare.
Deține 33.000 de biserici și peste 8.000.000 de membri.
Pe scurt, le-au făcut o propunere.
Le-au spus să convingă Biserica celor de culoare
să aleagă ca unic furnizor de servicii funerare Loewen Group,
care urma să recruteze din rândul lor vânzători.
Urma să-i învețe cum să vândă morminte, cripte,
pietre funerare și asigurări celor din comunitatea lor.
De asemenea, puteau păstra comisionul pentru fiecare produs vândut.
Să înțeleg că Loewen Group
voia să folosească negri săraci să le vândă produsele
altor negri săraci, pentru un comision?
Le-au spus că toți aveam de câștigat.
Ei ajută oamenii săraci, ridică economia.
Dar, în cele din urmă, doar Loewen Group a avut de câștigat.
Da.
Au încercat doar să găsească o altă cale de a-i exploata pe negri
într-un moment dificil.
Știți ce e aici?
Nu sunt sigur.
Ce vedeți e un cimitir.
Nu-ți dai seama când îl vezi.
Din cauză că nu există pietre funerare.
De ce?
E un cimitir diferit.
E un vechi cimitir al sclavilor.
Știm toți că sclavii nu aveau bani
să-i îngroape pe cei dragi cu piatră funerară.
Deși nu vă dați seama uitându-vă la el,
întreaga noastră istorie,
istoria negrilor din Sud,
istoria negrilor din America,
a strămoșilor noștri sclavi, este îngropată cât vezi cu ochii.
În pământ, cât cuprinzi cu ochii, aici se află istoria noastră.
Pe aceste câmpii întinse și goale.
În unele locuri, au ridicat statui.
Ca monumentele și statuile Confederaților pe care le vezi pretutindeni.
Multe au fost ridicate pe câmpurile unde sunt îngropați slavi.
Au luat o istorie și au așezat-o peste alta.
Au luat o moștenire și au pus-o peste alta.
Într-o zi, va fi strivită,
va fi îngropată atât de adânc,
încât nimeni nu o va mai găsi.
Au venit câțiva reprezentanți la mine și mi-au spus
că prețul înmormântării tatălui meu avea să fie mult mai mare
decât cel menționat în polița de asigurare.
Când le-am spus că nu am banii
și că nu știam în cât timp pot face rost de ei,
s-au oferit imediat să păstreze cadavrul la gheață.
În loc să mă consoleze, diaconul însărcinat să mă ajute
s-a folosit de ocazie să-mi vâre sub nas un teanc de broșuri
și să mă recruteze ca reprezentant de vânzări.
Imediat a apărut un tip de la CNB
să mă întrebe dacă aveam deja un contract
și dacă nu aș fi interesat să cumpăr pachetul de înmormântare Loewen.
Mi-a zis că ies mai bine dacă plătesc în avans.
Înainte ca fiul meu să moară.
După ce a murit soțul meu,
mi-au zis că pachetul de servicii nu acoperea
costul îmbălsămării sau transferul cadavrului.
Sicriul cumpărat pentru mama a fost cel mai ieftin.
Apoi am aflat că cel vândut de ei a fost de trei ori mai scump.
Când vine la tine pastorul și-ți spune că ai nevoie de ceva,
dacă ești credincios, îl crezi.
Înțeleg că sunteți unul dintre analiștii de la Loewen Group.
Vă ocupați de tranzacțiile foarte importante.
- Corect? - Da, corect.
De asemenea, ați participat la încheierea tranzacției recente
dintre Loewen Group și Convenția Națională Baptistă.
- Am dreptate? - Da.
Da, da. Sunteți baptist?
- Nu, nu sunt baptist. - Nu.
- Creștin? - Da.
Da, toți suntem creștini, nu?
Toți credem în Dumnezeu. Amin.
Am o întrebare.
Câți bani a estimat Loewen Group că va face
în urma acestei tranzacții cu CNB?
Nu uitați,
sunteți sub jurământ.
Estimările inițiale pentru tranzacția respectivă
s-au ridicat în jurul sumei de 1,2 miliarde de dolari.
Un milion și două sute de mii?
- Un miliard și două sute. - Un...
Un miliard și două sute de mii?
Un miliard și două sute de mii.
O sumă foarte mare pentru Loewen Group, nu?
- Da. - O sumă frumoasă.
O grămadă de bani. Un miliard și două sute.
Am crezut că ați zis un milion, dar, de fapt, ați zis un miliard.
Cât le-ați plătit?
Poftim?
Am întrebat cât le-ați plătit.
Cât le-a plătit Loewen Group celor de la Convenția Baptistă
în urma acestei tranzacții?
Cred că am făcut o donație în valoare de 200.000$.
Au auzit jurații!
Nu am fost pregătiți.
Ce încurcătură!
Trebuie să-l sun pe Loewen.
Întotdeauna am considerat că e important să fim corecți cu clienții.
Ne dorim să fim concurenți de neînvins pe o piață mereu în schimbare?
Da. Dar nu suntem necinstiți.
Nu așa facem afaceri.
Nu mai am întrebări, dle judecător.
- Martorul vă aparține, dle Gary. - Bine.
- Ce faceți, dle Loewen? - Foarte bine, mulțumesc, dle Gary.
Vă stă bine în costumul acela. E Armani.
Se vede de la poștă.
Vă mulțumesc că ați venit.
Știu că sunteți un om ocupat,
dar e bine că ați reușit să veniți.
Vrem să aducem lumină în aceste chestiuni obscure,
așa că nu mai pierd vremea. Aș dori să știu,
din punctul dvs. de vedere,
care a fost înțelegerea dintre dvs. și dl O'Keefe.
Acum vreun an,
am fost contactați de un reprezentant al dlui O'Keefe.
Sunt aproape sigur că ne-a contactat dl Allred,
avocatul dânsului.
Din câte am înțeles, erau disperați să vândă,
am început să studiem oferta,
să o analizăm,
ca să ne dăm seama
dacă ar fi fost o achiziție bună pentru noi.
La scurt timp, i-am invitat pe dl O'Keefe și pe asociații săi la Vancouver.
Dacă-mi amintesc bine, au venit la cină
pe barca mea, ca să discutăm.
După aceea, nu mai am multe detalii.
De obicei, în acest stadiu, predau ștafeta echipei mele de achiziții.
Ce plăcut!
Chiar foarte plăcut.
Din fericire pentru dvs., dle Loewen, nu am multe întrebări.
Am una singură.
Ce fel de barcă?
Poftim?
Am întrebat ce fel de barcă.
Ați spus că v-ați întâlnit pe barcă,
la cină, s-a servit un pește excelent, toată lumea binedispusă.
De aia vă întreb, ce fel de barcă?
Nu înțeleg. Mă întrebați ce marcă...
De fapt, vă întrebam...
Îmi permiteți să citesc? Aici spune: „Nouă punți deschise.”
„Șase camere elegante.”
- Obiecție. - „Cinci camere de oaspeți...”
- Ce importanță are barca? - Se respinge.
- E o barcă faină. - Se respinge.
Vreau să apreciez...
Vreau să vadă toți ce barcă frumoasă e.
Aveți și pistă de elicopter.
Puteți ateriza acolo, nu?
Așa mai zic și eu! Trai de rege!
Cât a costat barca?
Nu știu.
Cred că... Nu înțelegeți întrebarea.
O să reformulez ca să o înțelegeți.
Vă întreb iar. Cât a costat barca?
- Nu știu. - Obiecție.
- Pot întreba... - V-a răspuns deja.
Nu contează. Vă întreb altceva. Cât ați dat pe avion?
Dacă aveți memorie selectivă,
cât ați plătit pe avion?
Dar dvs. cât ați plătit? L-am văzut pe pistă.
Știți ceva? Nu mă deranjează să vorbesc despre al meu.
Știu exact cât am plătit pe el.
Dar nu vorbim despre avionul meu.
Vorbim despre barca dvs.
Vă mai întreb încă o dată, ca să fie clar pentru toată lumea
ce îl întreb pe dl Loewen, miliardarul care nu știe prețul bărcii sale,
pe care a luat cina cu colegii lui.
Vă întreb din nou.
Cât ați plătit pe barcă?
Nu știu.
Cred că nu aude ce spun.
Vă mai întreb o dată.
Cât a costat barca?
Ce urmăriți?
Ce urmăresc?
În timp ce dvs. stăteați la soare pe o barcă de 25 de milioane,
mâncând homar de 30 de dolari, v-a trecut prin cap
că totul era plătit din banii unor oameni săraci, amărâți,
pe spatele cărora compania dvs. trăia în mod sistematic
- ... și de care profita zi de zi? - Obiecție!
Și asta nu e tot! Profitau de ei în momente grele,
când se aflau la pământ, când pierdeau pe cineva,
când jeleau pe cineva.
Cine trebuie să plătească acum?
Micii antreprenori precum Jeremiah O'Keefe.
Micii antreprenori din țara asta care muncesc din greu să achite tot,
să supraviețuiască, să nu falimenteze, în timp ce corporațiile avide de bani
fac tot ce pot...
- Corporații lacome! - Obiecție.
- Asta faceți. - Am auzit destul.
Așezați-vă la loc!
Așezați-vă fundul pe scaun
până termin ce am de spus. Încă nu am terminat!
- Mai am multe de zis. - Dle Gary!
În sala mea de judecată nu tolerez acest tip de limbaj.
Dle Loewen, nu puteți părăsi sala până nu vă dau eu voie.
Înțelegeți?
Puteți continua, dle Gary, dar vă previn să fiți precaut.
Vreau să știu un singur lucru.
Ați avut vreodată vreo remușcare?
Nu.
Asta e tot.
Vă puteți retrage.
Nenorocitul!
Ce s-a întâmplat acolo?
Am fost umilit!
Ei bine, surioară, ce ai pentru mine?
Ei bine, am venit să-ți spun că am luat o hotărâre.
Ați luat? Și ce ați hotărât?
În contextul actual, credem că cel mai bine
pentru toate părțile implicate ar fi să ajungem la o înțelegere.
Cu alte cuvinte, vrem...
Suntem pregătiți să îi facem clientului tău o ofertă foarte generoasă.
Știu că nu ți-e ușor să faci asta, dar cât de generoasă e?
Pe bune, Willie, fii cooperant, nu o să fie o sută de milioane.
Ce spui?
Nu e nevoie să mai adaug că va fi o sumă cu care Jerry,
copiii lui și nepoții lui vor trăi liniștiți toată viața.
- Sună bine. - Da.
Hai să-ți zic ceva.
Hai să ne întâlnim în camera ta peste două ore.
Nu uita să aduci un negociator strălucit. Știi de ce?
O să ai mare nevoie.
De obicei, despăgubirile au rolul de a pune reclamantul
în situația în care se afla înainte de apariția prejudiciilor.
Cu toate acestea, având în vedere cât a durat totul,
suntem de părere că e în interesul tuturor
să soluționăm totul cât mai repede.
Vă vom face o ofertă foarte generoasă, din punctul nostru de vedere.
Evident, dacă nu o acceptați,
ne putem întâlni mâine la tribunal, vă puteți încerca norocul cu jurații,
dar, sincer, șansele de a câștiga
sau de a obține o asemenea sumă e un risc pe care nu vi l-ați asuma.
Bine.
Aceasta e oferta noastră.
Răspunsul e „nu”.
Serios?
- Vorbește serios? - A spus „nu”.
Chiar ai de gând să refuzi oferta?
Ești sigur că nu vrei să te gândești puțin înainte?
- M-am gândit. - Chiar?
Știm amândoi că nu mai vezi atâția bani.
Ne punem la discutat afaceri sau pierdem timpul?
Omul a zis „nu”.
- Eu zic să facem oferta finală. - Bine.
- Ești sigură? - Da.
Oferta finală.
Răspunsul e tot „nu”.
E de necrezut!
Care-i problema ta, O'Keefe?
Nu poți spune că nu e suficient.
E mai mult decât suficient pentru mine, dar nu și pentru tine.
- Pentru mine? - E insuficient să te falimenteze.
Fii serios!
Ascultă ce-ți zic.
Suma de bani care m-ar putea falimenta,
mă refer la suma reală,
e atât de mare că nu o poți calcula.
Acceptă banii, Jerry!
- Ai 80 de ani. - Am 75.
Poți vorbi cu clientul tău?
- Despre ce? - Despre refuzul...
A spus nu. Din câte știu eu, nu înseamnă nu.
Cum e să fii un antreprenor necunoscut de pompe funebre,
în pragul falimentului,
care tocmai a refuzat unica șansă
de a face 75 de milioane de dolari?
Vrei să știi cum e?
E bine
- E bine - E bine
Așa, asta e.
- E bine - E bine
Gata. A zis nu.
- Ne vedem la tribunal. - Puteți pleca.
- Mulțumesc. - E o mascaradă.
E bine
Surpriză!
- Ghici cine e! - Ce faci?
M-am gândit să-ți țin de urât.
- Iubito! - Mi-a fost dor de tine.
Așa.
- Așa e la noi. - Așa e.
Haide, haide, mai repede.
- Mai repede. Ajunge. - Așa.
Ajunge. Hei.
E doar pentru mine.
Mâine e pledoaria finală.
Crezi că nu știu?
Am avut multe procese,
dar ăsta...
Multe vieți depind de mine.
Și...
Cred că simt presiunea puțin.
Mai ales...
Mai ales că e vorba de Jerry.
Deci...
Nu vreau să pierd.
Nu... Cred...
Dacă nu câștig
și dezamăgesc atâția oameni?
Ei bine,
nu îi vei dezamăgi,
așa că nu-ți face griji.
Știi asta sigur, dră Gloria?
Nu știu sigur, dar te cunosc pe tine.
Știu cu cine m-am căsătorit.
Da, iubito.
Am doar o sugestie pentru tine, iubitule.
Da? Care e aia?
Mâine, în sala de judecată,
- ... când faci ce ai de făcut... - Așa.
Încearcă să nu vorbești despre tine la persoana a treia.
Bine?
Ce? Ce tot spui, Glo?
Eu nu fac asta.
- Ba da. - Nu o fac.
Doar puțin.
Nu cred că fac asta.
„Fată, pregătește-te! Willie Gary vine sus.”
- Crede-mă, o faci. - Da.
Bănuiesc că Willie Gary face asta din când în când.
Doamnelor și domnilor jurați,
am o singură întrebare.
Pot să vă vorbesc simplu?
Fără a complica lucrurile?
Au dat verdictul?
1 NOIEMBRIE 1995
După o analiză atentă,
noi, jurații prezenți în cazul 9661,
judecat la tribunalul din ținutul Hinds,
dl Jeremiah J. O'Keefe vs Loewen Group LLC,
am decis să fim de partea
reclamantului Jeremiah O'Keefe.
Am căzut de acord ca suma de 100.000.000$
să fie acordată dlui O'Keefe, daune compensatorii,
de către pârâtul Loewen Group LLC.
În plus...
am decis să se achite încă 400.000.000$
- Și-am spus! - ... daune punitive
dlui O'Keefe, de către pârâtul Loewen Group.
Meriți! Așa!
Cinci sute de milioane de dolari, Jerry.
Știu, Willie.
Știu.
Hei, Willie!
Hei, Mame!
Ce faci? Ai venit pentru ultima rundă?
Rundă? Nu.
- Voiam să te felicit. - Chiar?
- Da. - Să mă feliciți?
Pe bune, vorbești serios?
Ascultă, detest să pierd,
dar a fost o victorie binemeritată. Pot fi sinceră.
Binemeritată? E jumătate de miliard.
Nu știu de ce, dar cred că te gândești că e prea mult.
Poate o părticică din mine crede că nu e suficient.
Nu refuz și alții.
Baftă, Willie Gary!
Ținem legătura. Sper să te revăd în instanță.
Ei bine... Hei, Mame!
Vreau să știi ceva.
Ești unul dintre cei mai buni avocați contra căruia am luptat.
Și tu.
Johnnie ar fi impresionat.
Johnnie.
După ce au făcut apel, Loewen Group au acceptat
să ofere reclamantului 175.000.000$.
După doi ani, Ray Loewen a fost obligat
să demisioneze din funcția de președinte al propriei companii.
În mai puțin de șase luni, Loewen Group a declarat faliment.
AGENȚIA DE POMPE FUNEBRE A FAMILIEI BRADFORD-O' KEEFE
După proces, Jerry și Annette au înființat o fundație caritabilă,
care, printre altele, îi susține pe cei dezavantajați din cauza statutului.
Peste 40% din bursele fundației au fost alocate
„comunității de de afro-americani sau altor minorități etnice.”
Agenția funerară Bradford-O'Keefe prosperă în continuare
și a rămas cea mai mare afacere familială din sudul statului Mississippi.
- Mereu una. - Mereu.
Willie Gary a devenit unul dintre cei mai mari avocați din țară,
câștigând procese importante împotriva unor mari corporații,
cum ar fi Anheuser-Busch și Walt Disney Company.
Se știe că își spune: „Ucigașul gigantic”.
Willie și Jerry au rămas prieteni buni până la decesul lui Jerry,
în august, 2016.
Care e viața, prietene?
Ce faci? Willie Gary, de necrezut!
- Ce faci? - Mă bucur să te văd.
O să fiu ca tine când cresc mare.
- Mai bun ca mine. - Fugi de aici!
Mă bucur să te văd.
Subtitrarea: Ramona Curt
Redactor Cristian Brînză