НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ.
Я - Віллі Ґері. Ви знаєте мого брата Ела,
БАПТИСТСЬКА ЦЕРКВА ІНДІАНТАУН, ШТАТ ФЛОРИДА, 1995 РІК
він тут проповідує, але попросив мене приїхати
і дещо вам розказати, але скажу так.
Коли Господь кличе, треба відповідати.
- Так. - От що це означає.
Сьогодні Бог був у моєму серці й дусі,
тому я прийшов говорити до вас.
Я питаю себе: «Що нас підтримує?»
Що дає нам почуття духу, де ми почуваємося в безпеці?
Думаю, що це дім.
Якби я міг потрапити додому.
Навіть сказавши слово «дім», почуваєшся так, наче ти вже там.
- Куди треба потрапити? - Додому.
- Де ми хочемо бути? - Удома.
- Дім - там, де серце. Амінь. - Амінь.
- Алилуя! - Алилуя!
Бо коли ви вдома, там ваша сім'я.
Там усі. Ви вдома.
А де дім для нас? Це Чорна церква.
Я вас не чую. Де ми?
- У Чорній церкві. - Говори зі мною.
У Чорній церкві не кажуть, що я відповідаю опису.
У Чорній церкві мене не судять за кольором шкіри.
- Саме так. - Так.
У Чорній церкві мене називають не на ім'я,
а якщо й називають, знаєте, як мене називають?
Я кажу: знаєте, як мене називають?
Мене називають чадом Божим.
- Привіт, здорованю. - Бережіть себе.
Ну гаразд.
Бувайте. Бережіть себе.
Чудова була проповідь, чуєш?
МІСТО БІЛОКСІ, ШТАТ МІССІСІПІ
З днем народження тебе З днем народження тебе
З днем народження, любий дідусю
З днем народження тебе
З днем народження, дідусю. Я зробила це для тебе.
Хіба я не щасливчик?
Погляньмо.
З 75-РІЧЧЯМ!
Тринадцять дітей, 24 онуки.
Я б сказала, ви молодець, містере О'Кіф.
Та й ви молодець,
місіс О'Кіф.
Ще й яка.
Жодного злочинця у всій клятій купі.
Ти… Гей.
- Агов. Усе гаразд? - Так.
Так, я просто перевіряю.
Ясно.
- Мені досі можна це робити. - Можна.
- Приємно чути. - Цей день не може бути щасливішим.
ПОХОВАННЯ
Від усіх вас залежить добробут цього чоловіка.
МІСТО КІССІММІ, ШТАТ ФЛОРИДА
Можна звернутися до вас просто?
Просто й чітко.
Бо, здається мені, вони намагаються забити вам баки.
А ми цього не допустимо.
СПРАВА «КЛОВІС ТАББС ПРОТИ КОМПАНІЇ ГРОМАДСЬКОГО ХАРЧУВАННЯ «ФІНЧ І КОМПАНІЯ»
Я знаю деякі таємниці свого клієнта
і скажу вам одразу…
Мій клієнт - не святий.
Аж ніяк.
У день, коли стався інцидент, мій клієнт Кловіс Таббс
був п'яним.
Саме так. П'яним.
П'яний як ніч. У дризг. Хоч викрути.
Власне, хочете поглянути на цифри?
Вони кажуть: 0,4% алкоголю в крові.
Тут усе написано.
У стані алкогольного сп'яніння, якщо офіційно.
Крім цього він мав
проблеми з психікою.
Він сказав, що страждав на депресію.
Дехто скаже, він був схильний до самогубства.
У нас є підтвердження. Він сказав психотерапевту:
«Мені так погано, якби ж я сів у авто і врізався прямо в дерево».
Та він не міг це зробити.
Мій несвятий клієнт не міг. Знаєте чому?
Бо посвідчення забрали.
Навіть посвідчення.
То що він сказав?
«Сяду на велосипед і зроблю те саме».
Саме це він і зробив.
Він поїхав на перехрестя Альберти і Вайн.
Де винний магазин.
Купив і вицмулив велику пляшку скотчу.
І що далі? Сів на той велосипед
і поїхав прямо на шосе, де їде транспорт.
А потім з'явився містер Вісімнадцятиколісник.
«Фінч і Компанія», ні на що не звертає уваги,
їде в напрямку вулиці Елм, і що він робить?
Збиває Кловіса.
Збиває його.
Він мав би померти.
Ви знаєте пісню…
Я шукаю дива
То от воно, диво.
Тому ми просимо вас зазирнути собі в серця й душі
і присудити йому ті нещасні 75 мільйонів.
Знаєте чому? У них вони є.
У них вони є.
У них стане на це статків.
Та вони могутні й хочуть розтоптати малу людину.
Ви скажете: «Чому 75 мільйонів, Віллі Ґері?»
Я вам скажу. Тому що в нас є доказ.
Докази доведуть, що мала місце недбалість.
Бо на несвятого Кловіса на той час чекала одна-єдина
добра річ.
Хоч він і був п'яний як ніч, у дризг і хоч викрути, в депресії
і з думками про самогубство,
мій несвятий клієнт Кловіс Таббс…
їхав на зелений.
У мене все, Ваша честь.
«ВІЛЛІ Е. ҐЕРІ Й ПАРТНЕРИ»
Я - Віллі Ґері. Заходьте.
Вибачте, що змусив так довго чекати.
Радий знайомству, містере Ґері. Джеремая О'Кіф.
Джеремая, гарно. Біблейське ім'я.
Ісая, Єремія, Плач - з Біблії. Хто це?
Мій молодший адвокат Гелберт Докінз.
Можна «Гел». Дуже приємно, містере Ґері.
Як на адвоката ти надто юний. Я думав, ти його названий син.
Серйозно? Та годі, я жартую. Проходьте.
Це мій партнер, Реджи Дуґлас.
Він веде мої справи.
То що у вас? Що маєте для Віллі Ґері?
Особиста шкода?
Перепрошую?
Особиста шкода. Вам заподіяно шкоду?
Ви що, табличку не бачили?
Це наша єдина галузь права.
І так, і ні.
У нас щось типу особистої шкоди, але з особливістю.
З особливістю? Ну добре. Яка особливість? Що за справа?
З договірного права.
Договірне право?
Годі, друже, договірне право - це не наше.
Та до біса, здається, я зараз засну.
Так, з договірним не працюємо.
Ясно, слухайте, ми розуміємо, що це не ваша спеціалізація,
та, може, вислухаєте його. Побачите, це захоплива справа.
Я - директор похоронного бюро з Білоксі, штат Міссісіпі.
У мене там бізнес. Власне, кілька бізнесів.
Вісім похоронних бюро і компанія з ритуального страхування.
Це сімейна справа, яку ми ведемо більш як 100 років
і яку без бою не збираємося втрачати.
Коли я повернувся з війни, батько передав бізнес мені,
для мене це була священна довіра.
Ми з Аннетт були благословенні 13 дітьми,
і хочемо, щоб у майбутньому вони продовжили нашу справу.
Та рік тому мене спіткали фінансові незгоди.
Добридень. Чим можу допомогти?
Ми представляємо Комісію зі страхування Міссісіпі.
Містере О'Кіф, як зареєстрований брокер
штату Міссісіпі,
впевнений, що на вашому рахунку завжди має бути певний
мінімум коштів.
Так. Звісно, я в курсі.
УРЯД
Страхові регулятори?
Ти жартуєш.
Що конкретно вони хочуть?
Можливо, я накликав на себе купу неприємностей.
Неприємностей?
Джеррі, я твій адвокат, так?
Уже років 30.
А твій друг - ще довше.
Ми з тобою знаємо, що я роками був у боргах,
намагаючись укріпити бізнес, щоб він тримався роками,
щоб мені було що лишити дітям.
Не будемо панікувати.
Розумію, як це напружує,
та я впевнений, що ми знайдемо шлях.
Постривай. Перепрошую, синку.
- Ще вип'єш? - Ні.
Коли буде час, можна мені ще бурбону?
- Дякую. - Так, сер.
Слухай,
ти не думав продати частку бізнесу?
Ні.
Лише частку?
Не кажу, що хочу, але якби захотів, де знайти покупця?
Власне, в Канаді. Вони робили запит.
«Лоуен Груп»? О так.
Вони останнім часом купили купу компаній.
Поширюються всією країною,
прибирають до рук кожну незалежну похоронну мережу.
Ці хлопці грають по-великому.
Ти знаєш, як я ставлюся до великих корпорацій.
Так, але я лише кажу, що варіант є.
Можливо, це вихід.
Подумай про це.
Джеррі, якраз вчасно.
- Допомогти? - Ні, дякую.
Слухай, ти впевнений щодо цього?
Ні, я багато про це думав
і вважаю, що це слід зробити заради сім'ї.
Добре. Наступна зупинка - Ванкувер. Готовий?
- Треба почекати на Гела. - Кого?
Я казав про Гела. Друг мого сина з коледжу.
Талановитий хлопець, який щойно почав кар'єру юриста і…
А от і він.
Нещодавно склав іспит з адвокатури, жадає набратися досвіду.
Хто? Котрий?
Довгов'язий?
Вітаю, вибачте, містере О'Кіф.
Таксі зупинилося на іншому терміналі.
Не хвилюйся.
Гелберте Докінз, познайомся з Майком Оллредом.
Радий зустрічі, містере Оллред.
Я щасливий бути в команді.
Вітаю. Навзаєм.
То ти адвокат?
Так.
Чудово. Молодець, синку.
Побачимось усередині.
Ходімо, ми їдемо в Канаду.
ВАНКУВЕР, ПРОВІНЦІЯ БРИТАНСЬКА КОЛУМБІЯ
Я працюю на Рея Лоуена. Він вас чекає.
Впевнений, ви зрозуміли, що Рей любить брати все у свої руки.
Один із небагатьох директорів у цій галузі,
який особисто зустрічається з кожним продавцем.
Рею, вітаю. Дозволь представити тобі містера Джеремаю О'Кіфа і його колег.
Радий зустрічі, Джеррі.
Отже, хлопці, як вам те, як ми ведемо справи тут у Канаді?
Підіймайтеся, пригощу напоями.
Наразі ми володіємо 1 115 похоронними бюро,
427 кладовищами,
354 страховими компаніями.
Моя стратегія проста: придбати стільки похоронних бюро, скільки можливо,
і поставити себе в становище, яке я люблю називати
«золотий вік смерті».
Перепрошую?
Коли всі бебі-бумери США
досягнуть похилого віку.
Це призведе до збільшення смертності на 60% у всій країні.
Ви уявляєте, скільки зараз у США живе людей
віком понад 65 років?
П'ятдесят один мільйон.
Як на мене, це цинічно.
Ви не боїтеся впустити з виду клієнта?
Мого клієнта? Якого? Мої клієнти - мерці.
Жартую. Джеррі, це просто жарт.
Слухайте, що більше похоронних бюро я матиму і що більше грошей зароблю,
то краще я зможу відповісти на запити клієнтів
і вдовольнити потреби, що ростуть.
Може, час припинити пусті балачки
і поговорити про справу? Що скажете?
Мені цікаво почути, що у вас на думці.
Я так розумію,
у вас виникли невеличкі проблеми з державними регуляторами.
І як ви це зрозуміли?
У вас що? Дев'ять бюро в усьому штаті?
Вісім. Я володію вісьма бюро в усьому штаті.
І страховою компанією, авжеж.
Як щодо такого:
ви продасте мені три бюро за справедливою
ринковою ціною, яку ми узгодимо пізніше.
Так ви не тільки утримаєте основну частину активів,
але й матимете більше ніж достатньо грошей, щоб
розібратися з регуляторами.
Є ще дещо, чого я хочу з цієї угоди.
Більшість прибутку я отримую від продажу ритуальних страховок.
Я ніяк не виживу, якщо ви матимете і на це монополію,
тож я пропоную продати вам три мої похоронні бюро
за ринковою ціною,
та ви маєте пообіцяти тут і зараз,
що не продаватимете ритуальні страховки в Південному Міссісіпі.
Гаразд.
Отже, ми досягли згоди?
Мої юристи складуть договори,
і можемо негайно все організувати.
Чому в біса так довго? Ми уклали угоду…
Майже чотири місяці тому. Вони все говорять про інші умови.
Коли ми поїхали з Ванкувера, казали, це займе не більше 30 днів.
У цьому немає сенсу.
- Як на мене, є. - Який?
Вам не спадало на думку,
що Лоуен взагалі не має наміру виконати цю угоду?
Синку, попри всю повагу,
ти не маєш жодного уявлення, про що говориш.
Гадаю, маю.
Самі подумайте.
Що довше він відтягує, то гірший ваш стан.
Спершу у вас забере ліцензію комісія,
фактично знищивши ваші засоби до існування, поки
вам залишиться лише оголосити банкрутство.
Тоді Лоуен отримає не лише три бюро,
а й зможе викупити весь бізнес без вашої згоди за безцінь.
Вважаєш, він хоче довести мене до банкрутства?
У нас підписаний договір.
Підписаний лише з нашого боку, без зазначення дати виконання.
А я чув, що Лоуен досі торгує страховками в регіоні.
Годі, облиш свої теорії змов.
Синку, вибач, але ти справжній параноїк.
Зробіть мені, будь ласка, послугу.
Можете не називати мене «синку»?
Я не ваш син, Майку.
Не бери близько до серця.
Хочеш, щоб тебе сприймали як юриста в місті?
- Хто каже, що я не юрист? - Годі вам обом.
Ти справді вважаєш, що Лоуен
має намір мене знищити?
Так. Чому взагалі він має поспішати, як ми?
Ну все. Я подам на нього в суд.
Ти за все життя ні на кого не подавав у суд.
Я до цього схиляюся щохвилини.
Гадаєш, у 75 років варто починати судитися?
Старі не подають позови.
Як на мене, якщо тебе намагаються ошукати,
і ти знаєш, що це неправильно, байдуже, скільки тобі.
Він хотів виштовхати мене з бізнесу,
не думаю, що слід очікувати, що я змирюся.
ОКРУГ ГАЙНДС, ШТАТ МІССІСІПІ
Я приїхав подати позов.
Це позов? Можна подивитися?
«Джеремая О'Кіф проти компанії з обмеженою відповідальністю "Лоуен Груп"».
Звучить привабливо. Хто, на вашу думку, переможе?
Перепрошую?
Господи, Геле, що ти тут робиш?
- Ще й о цій порі. - Слухай,
я знаю, вже пізно. Вибачте.
Знайшов те, що може стати в нагоді у справі.
Продовжуємо вражати вас у новому
розкішному епізоді «Життя багатих і знаменитих».
Ви не повірите, яку неймовірну подорож
пройшов відомий адвокат зі справ про особисту шкоду Віллі Е. Ґері,
який відмовився приймати довічне ув'язнення в бідності,
бо вірив у американську мрію.
Народився в сім'ї мігрантів-землеробів, які працювали на тростинних полях Флориди.
Та життя Віллі Ґері було не цукром.
У мене завжди було палке бажання чогось досягти.
Я знав, що з мене щось вийде.
З нього таки щось вийшло,
бо зараз Віллі постійно виграє багатомільйонні…
Пропонуєш найняти цього хлопця адвокатом?
Ідея здається божевільною,
та цей хлопець виграє справи. Тобто…
У нього є власний «боїнг» 737 під назвою «Крила правосуддя».
Він живе в розкішному маєтку на 50 кімнат
на шикарному узбережжі Флориди.
Хоча в декоруванні заслуги Віллі немає,
адже все це зробила кохана Віллі з самого дитинства,
його розкішна й чарівна дружина Ґлорія.
Єдине, про що я завжди намагаюсь нагадати Віллі,
це ніколи не забувати, звідки він.
Лишатися скромним.
Так, скромність - це друге ім'я Віллі Ґері.
Не дозволяйте іншим казати, що ви щось не зможете.
Це сказав Віллі Ґері.
- Дай п'ять. - Вілл не забуває своє коріння…
Вірте чи ні, в нього бездоганний рейтинг.
Наче за 12 років не програв жодної справи.
Що він знає про договірне право? Це справа з договірного права.
Позов було подано в окрузі Гайндс.
Там співвідношення чорних до білих - 3:1.
Отже, з вірогідністю в 70% суддя буде чорним,
а якщо дійде до розгляду, ймовірно, присяжні теж.
То що?
Попри всю повагу, не можна ставити перед чорними присяжними такого, як Майк Оллред.
Чому в біса ні?
Він мій адвокат 30 років. Знається на договірному праві найкраще.
Ви справді хочете, щоб я це сказав?
Від нього буквально тхне самовдоволеною упередженістю хлопця з Півдня.
Якщо чорний присяжний побачить такого чоловіка…
Ця ідея, щоб ми потурали присяжним, Геле…
Це не позов про дискримінацію.
Ми з тобою знаємо, що раса тут ні до чого.
Я випадково дізнався, що в містера Ґері слухання
у Флориді цього тижня.
Що як…
Що як ми з вами туди підемо і спробуємо особисто зустрітися з ним?
Ми просто хочемо, щоб «Лоуен Груп» відповіли за свої дії.
Ви не цього хочете. Ви хочете, щоб вони заплатили.
Завдати шкоди, змусити платити.
Так. То скільки грошей ви хочете?
- Шість мільйонів доларів. - Шість?
Це повна справедлива ринкова вартість плюс збитки.
Я вже подав цивільний позов у окрузі Гайндс, штат Міссісіпі.
То що скажете, містере Ґері? Вас зацікавила справа?
Хочете мою думку? Чесну?
Слухайте, містере О'Кіф, мені шкода, що цей Лоуен з вами так вчинив,
здається, він ще той козел і таке інше, але
це не справа Віллі Ґері.
Просто не моя. Це не справа Віллі Ґері.
Чекайте. Ви про що? Чому?
Це не справа Віллі Ґері, бо вона не для нього.
Вибачте, що тоді є справою Віллі Ґері? Я не…
Іншими словами, справа Віллі Ґері та,
де в мене є перевага, де відчуваю,
що можу передати справу в суд, ясно?
- Повністю. - Коли справа в суді…
Ви бачили мій виступ. Ставши перед ними,
особливо перед такими, як я,
- я ллю їм у вуха музику. - Моцарт.
Справа Віллі Ґері - це та, де я беру якесь твердження
і проштовхую його хоч у небеса, якщо треба,
отримую якнайбільше грошей для клієнта.
Він каже, що справа Віллі Ґері - та, де ми знаємо, що виграємо.
А в цій справі - неясно.
Власне кажучи, ваша справа трохи хитка.
І ще одне.
Не зрозумійте неправильно, але…
Він… Ви білий. Він білий.
У мене немає білих клієнтів і ніколи не було.
Тож не ображайтеся, але для мене це просто незвично.
Жодних образ, містере Ґері.
Він надто багатий і знаменитий для нас.
- Знаєте що, містере О'Кіф, лише… - Що?
- Дайте секунду. - Ти куди?
Ще раз із ним поговорю. П'ять хвилин, добре?
У сценарії з зеленим світлом, коли я говорив до однієї присяжної…
Що на ній було?
Я б дивився на неї трохи довше,
встановив би зоровий контакт.
Іноді їх треба причарувати.
Це саме те, що…
Містере Ґері, вибачте, що отак повертаюся.
- Я лише на хвилину. - Що таке? Заблукав?
Ти сказився.
Чи він звільнив тебе біля ліфта?
Можливо, але, послухайте, мені потрібна лише хвилина вашого часу.
- Хвилина? - Хвилина. І все.
Це все, що в тебе є. Ми зайняті. Уперед.
Джеррі - ідеальний клієнт.
У нього чудова історія. Він герой війни,
причому з нагородами. Воював у Другій світовій.
Він нагороджений Хрестом льотних заслуг за службу своїй країні.
- У тебе це все? - Боже.
Це все?
Хіба Друга світова була не 50 років тому?
- Так, друже. Усім начхати. - Це не новина.
Гаразд, як щодо цього? У 1976 році
Джеррі прослужив два терміни мером свого рідного міста Білоксі.
Ку-клукс-клан хотів організувати марш…
Не дозволив їм купити білі простирадла?
Чорт, друже!
Мабуть, тепер він наш білий рятівник.
- Ку-клукс-клан. - Ти наче в нього закоханий.
Ні, я не про це. Маю надію,
що справу розглядатимуть в Гайндсі.
- Там 3:1… - Зажди, постривай.
Геле, ти мені до вподоби, думаю, ти з гарної сім'ї,
та зрозумій, як ми працюємо.
По-перше, ми не працюємо з договірним правом.
- По-друге, не маємо небілих клієнтів. - Так.
По-третє, сума недостатньо велика.
Недостатньо велика!
Недостатньо, Геле.
Ти мені подобаєшся, друже, та сума недостатня.
Брате, озирнися. Бачиш, де ти?
Бачиш червоне дерево, позолочене покриття?
- Краще побачити. - Це крутість.
Ми щомісяця беремося за справи на 50, 30, 80 мільйонів.
Гаразд.
Але як знати, що ця справа не стане чимось більшим?
Ми не знаємо.
Тобі щось відомо?
Рей Лоуен сидить на самій верхівці
однієї з найбільших індустрій у країні.
Йдеться про індустрію ритуальних послуг, це 20 мільярдів на рік.
Дві величезні корпорації заходять на ринок і все забирають,
одна з них - «Лоуен Груп».
Те, що вони зробили Джеррі, справді жахливо, та…
у мене є відчуття, що це лише…
Ні, я знаю, що це верхівка айсберга.
Можна продовжити?
Так, авжеж.
Що ж, звідси треба було починати.
Хлопці, ви ведете ці 80-мільйонні справи,
і у вас є свій літак. Розумію, це круто.
Так. «Крила правосуддя».
Чудово. Ви знаєте, як і я,
що з погляду більш елітної юридичної спільноти країни
ви просто розпіарений адвокат із ДТП. Без образ.
Не змушуй надерти тобі зад.
Це зневага, хлопче.
Чекайте, що як ця справа вас прославить?
Що як вона виведе вас на державний рівень? Я кажу про…
Вільяма Канстлера.
Кларенса Дерроу.
Турґуда Маршалла.
Слухайте, я кажу…
Я кажу про Джонні Кокрана, хай йому.
«КРИЛА ПРАВОСУДДЯ»
Ніколи про нього не чув.
Містере Докінз, це була ваша ідея?
Ні, не його. Моя.
Розумію, тебе може розлютити те,
що я залучаю додаткового адвоката, але…
Розлютити? Аж ніяк.
Не розлючує… Я здаюся розлюченим?
Я не розлючений.
Твої гроші. Роби що хочеш.
Та, гадаю, ти робиш велику помилку.
Я намагаюся якомога покращити наше становище,
якщо все ж таки дійде до суду.
Ясно, крім того, що до суду не дійде.
Серйозно, що в цьому хлопці такого особливого?
Ми з Гелом поїхали у Флориду подивитися, як він веде справу перед
присяжними, і я хочу сказати, що він
може позитивно зарядити присяжних.
Так, сер.
Якщо ви вже так у нього вірите, гаразд, я працюватиму з ним.
Я й раніше співпрацював.
Але щоб було зрозуміло, що я досі головний адвокат.
Дякую, що ти ставишся до цього філософськи.
Без проблем.
Коли він має сюди приїхати?
Знаєте, думаю, вони вже тут.
Уже?
Плачу Єремії, як життя?
- Радий бачити тебе, Віллі. - І я. Який ти гарний.
- Що ти тут робиш? - Вітаю.
Усе молодшаєш? Як той Доріан Ґрей?
Віллі, дозволь представити тебе Майку Оллреду.
Майку, як я розумію, ми працюватимемо разом.
Саме так. Як справи, містере Ґері?
А як здається?
Маєш вигляд на 10 мільйонів, Віллі.
Про що я й кажу, все чудово.
Ваш командний пункт?
У нас є конференц-зала.
Мені подобаються ці книжки. Усі вони.
Гарно.
Та перш ніж взятися до роботи,
сподіваюся, вам це не буде незручно,
але в мене є кілька питань.
Авжеж, питайте що завгодно, уважно слухаю.
Добре.
Питання таке:
як вам працювати з чорношкірими?
Як чоловік чоловіку?
А можна по-іншому?
Ні, сер. Ви хочете чесну відповідь.
- Це потрібно. - Добре.
Ну, як хочете чесну відповідь,
то, гадаю, я трохи упереджений.
- Ясно. - Не кажу, що пишаюся цим.
Дякую за чесність.
Я стараюся це подолати.
- Радий, що стараєтеся. - Так.
Знайомі з моєю командою?
Привіт, я Кріс.
Привіт, Крісе.
Так, Дашаан.
Дашаан.
Ел.
Реджи Дуґлас.
Джентльмени.
Тепер, коли все прояснилося,
приєднаймося до інших членів
команди в конференц-залі, добре?
- Джеррі, ми все владнаємо, добре? - Так.
- З ним усе буде гаразд. - Так.
Добридень, джентльмени! Як ви?
Усе добре?
Добре. Для тих, хто не знає, хто я,
- я Віллі Ґері. - Розкажи їм, хто ти.
Я привіз кількох партнерів зі своєї фірми у Флориді,
щоб допомогти виграти справу.
Для всіх, хто не знайомий зі стилем ведення справи Віллі Ґері,
я вам зараз поясню.
Ми йдемо на війну,
бо саме нею і є судовий процес.
Судовий процес - це війна! Це бій! Бій до смерті!
І я тут не про маячню говорю.
А про надирання дупи в стилі Жан-Клода Ван Дамма!
Знаю, ви гадаєте, я здурів, але мені це до вподоби!
Якщо не будемо такими з цими покидьками…
кажу вам, ці «Лоуен Груп» могутні.
У них купа грошей, великий вплив.
У них є все, чого бракує нам.
Та ми не дамо їм нас залякати.
Бо я не злякався.
Не секрет, що за останні 12 років я не програв жодної справи.
Знаєте чому?
Можете сказати?
Бо ненавиджу програвати.
Ненавиджу!
Нехай краще мені вистрелять у голову,
ніж я програю справу.
На цьому
я скажу вам, з чим я не буду миритися.
Я не планую врегульовувати спір.
- Ми не відступимося. - Перепрошую.
Ніхто не проти, якщо я щось скажу?
Уперед, Майку.
Містере Ґері, щодо врегулювання спору,
боюся, ми розробили іншу стратегію.
Власне, я вже склав листа містеру Лоуену з пропозицією
узгодити претензію за вісім мільйонів.
Хоча, між нами в цій кімнаті,
за потреби скинемо до семи.
Що ж, Майку, дякую за новини. Я вам вдячний.
Та, на жаль, ситуація змінилася.
Врегулювання не буде.
Що б ви не казали, обговорення ще триває
і триватиме, доки я не вирішу, який шлях найкращий.
Доки ви не вирішите, га?
Що відбувається, Майку?
Хто головний?
Ні, серйозно, хто?
Бо ви запросили Віллі Ґері взятися за справу.
А тепер кажете, що робитимете.
Я сказав, врегулювання не буде, це слова головного адвоката.
- Перепрошую? - Що?
Що таке? Треба слух перевірити?
Перепрошую, сер.
- Погрожуватимете… - Це не ви.
…отримаєте по дупі. Не грайтеся.
Містере Ґері, ви не головний.
- То хто я? - Ви в моєму місті.
- Вашому? - За моїм столом.
- Кожне місто моє. - З моїм клієнтом.
Вочевидь ні, інакше мене б не кликали!
Джентльмени, охолоньте трохи.
- Я приїхав не сваритися, Майку. - Що?
Кажу, я приїхав не сваритися, Майку.
Я приїхав виконати роботу.
Містер О'Кіф,
наскільки я знаю, хоче виграти справу.
А не стати раком за довбані вісім мільйонів.
Як якась шльондра.
Господи, Джеррі, що відбувається?
Думаю, треба дати йому шанс.
Ти чув його промову? Він гадки не має, що робить.
Він за 12 років не програвав.
У справах про особисту шкоду.
Він не знається на праві нерухомості, договірному.
А що з головним адвокатом?
Ти ж не думаєш робити його головним.
Думаю.
Так.
Усе гаразд?
Так.
Майку, все добре?
Оскільки у всіх все добре,
ніхто не проти, якщо я дещо надиктую?
Синтіє, напишете під диктування містера Ґері?
Що ж, Синтіє, дякую вам.
Отже, містеру Рею Лоуену, голові «Лоуен Груп».
«Шановний містере Лоуене. Мене звати
Віллі Е. Ґері. Мене щойно призначено головним адвокатом за позовом проти вас,
поданим Джеремаєю О'Кіфом.
Щодо попереднього врегулювання:
ви отримали пропозицію на вісім мільйонів.
Я відкликаю цю пропозицію.
На дату складання цього листа
сума нової пропозиції складає
100 мільйонів».
- Ось про що я говорю. - Він сказав «100 мільйонів»?
- Вісім нулів? - Сто мільйонів.
Чому б вам не розслабитися? Чули мене?
Це на 94 мільйони доларів більше, ніж було.
Оригінальний позов наче був на 94 мільйони менше.
- Так, містере Ґері, може, допоможете… - Сто?
Це абсурд, і ви це знаєте. Хочете все зіпсувати?
Майку, вам казали, що у вас яйця розміром зі слимака?
Вілле, боюся, я поділяю загальне занепокоєння.
Це збіса багато грошей.
Якщо ризикнемо такими грошима, принизимо себе.
Я розумію ваші почуття, Джеррі, та ви маєте мені довіряти.
- Добре? - Так, сер.
Усі мають мені довіряти. Добре?
На чому зупинилися?
«На дату цього листа нова сума врегулювання -…
ВАНКУВЕР, ПРОВІНЦІЯ БРИТАНСЬКА КОЛУМБІЯ
100 мільйонів».
- Ні. - Що?
Годі, ти жартуєш. Сто мільйонів?
- Він здурів? - Так, вісім нулів.
Це не може бути серйозно.
- Це жарт. - Здається, наче в нього сталеві яйця.
Це не жарт.
Господи, цей О'Кіф ще той фрукт, еге ж?
Хто цей блазень, якого він найняв адвокатом?
Якийсь хлопець на ім'я Вільям Ґері.
Дякую, Бобе. Я теж читав листа.
Та я питаю, хто він?
Що про нього відомо? Де О'Кіф його знайшов?
З того, що ми нарили,
він - гламурний адвокат з особистої шкоди з Флориди.
- Адвокат з ДТП… - Особиста шкода?
Це договірний спір.
Якого біса він найняв адвоката з особистої шкоди для договірного спору?
Може, у них там у глухому Міссісіпі
немає звичайних адвокатів.
- Частіше так говори. - Виявляється, позов подано
в якомусь віддаленому окрузі Гайндс у глибинці штату.
То що?
Округ Гайндс - один з найбідніших,
і близько 70% жителів…
чорношкірі.
То ось чому його найняли.
Бо він чорношкірий.
Ґері чорношкірий.
Афроамериканець.
Як казав мій дідусь: «Хто це такі…»
Досить. Я за нього хвилююся.
Редж, ти не розумієш усю…
Вибачте, що турбую.
Отримали інформацію, кого Лоуен призначив головним адвокатом.
- Можна? - Хто це? Ми його знаємо?
- Її. - Її?
Її? Ти про що?
Так, що це означає - «вона»?
- Вона, тобто… - Жінка?
Її звати Мейм Даунс.
Має ступінь бакалавра Говардського університету.
Це означає, що вона не просто жінка, а чорношкіра.
Вона наша.
Оце так! Нас обставили чорною і жіночою картою
за один хід.
Випустилася з найвищим балом з Гарвардської школи права.
Господи Ісусе.
Два роки була секретаркою
судді Верховного суду Сандри Дей О'Коннор.
Три роки - адвокат у «Пол, Вайс».
А тепер - наймолодший партнер усіх часів у «Кренстон, Браун і Етвелл».
Вражає.
Мій друг працював з нею там.
І, що ж,
сказав, що в офісі їй дали прізвисько.
І яке?
Невже?
Пітон.
Через її стиль перехресного допиту.
- Так. - Так.
Як вона нападає, коли найменше очікуєш.
Гаразд, міс Пітон, та знаєте що?
Дуже наочно.
Знаєте що? Я - удав.
Подивимось, що у вас.
Думаю, треба покликати компанію з кабельного ТБ.
Щоразу, як я вмикаю «Тернер Бродкастинг»,
бачу дивний порожній екран.
Мабуть, щось не так.
Усе так. Я скасував підписку.
Тобто - «скасував»?
Енні, днями знову приходили зі страхового нагляду.
Цього разу призупинили мою ліцензію.
На деякий час доведеться зупинити бізнес.
Що?
Про що ти говориш?
Це тимчасово. Коли закінчиться судовий розгляд,
Лоуен відшкодує збитки, справи підуть угору і…
Джеррі, ти себе чуєш?
Коли Рей Лоуен відшкодує збитки?
Ти переконаний, що це взагалі станеться?
І ти досі не сказав, як ми за все це заплатимо.
Той новий модний адвокат, якого ти привіз із Флориди.
Щодо нього не хвилюйся.
Я просто не розумію,
чому ти продовжуєш із цим безглуздим позовом.
Знайдеш іншого покупця для тих трьох бюро.
Ти це знаєш.
Вочевидь, для тебе річ не тільки в цьому.
Можливо. Може, я просто не хочу, щоб йому це зійшло з рук.
Кому? Рею Лоуену?
Боже, Джеррі,
чому ти одержимий цим чоловіком?
Чого ти від мене очікуєш?
Лягти і дати йому пройтися по мені?
Пройтися по всій нашій сім'ї?
Я очікую…
що колись ти подумаєш про мене.
Ти не віриш у нашу перемогу.
Якщо хочеш знати, як я платитиму,
я втретє заклав цей будинок.
Але так, знаєте, я зробив усе можливе.
- Як ви? - Саме побачив невелику зачіпку.
Скажіть, Віллі,
як ви стали адвокатом?
Залежить від того, ви хочете почути довшу чи коротшу історію.
Яку захочете.
Коли я тільки одружився
і став батьком, у нас із дружиною було трохи грошей
і невеличкий бізнес із ландшафтного дизайну.
Дуже добрий.
Ми облагороджували дворики, це було фантастично.
Та потім дружина сказала: «Хочу більший будинок».
Я відповів: «Гаразд, зробімо це».
Узяв газету, побачив оголошення.
Трикімнатна квартира, дуже гарна.
Новенький комплекс у білому районі.
У «Рейнтрі».
Я сказав: «Те, що нам треба».
Подзвонив власнику: «Гей,
ми з сім'єю шукаємо нове житло.
Хочемо до вас приїхати».
Запитав: «Маєте вільне житло?»
Він сказав: «Так, у мене купа вільного житла.
Взагалі-то, можете переїжджати в кінці
місяця, укласти оренду».
Ми всі чекали того дня.
Раділи. Це мав бути новий початок, якщо хочете.
Коли той день настав, я посадив усіх в авто:
синів, дружину. Навіть собаку.
Ми просто були щасливі.
Слухали госпел.
Співали, підтанцьовували.
Та коли приїхали туди,
той чувак вийшов,
я питаю: «Як справи?», а він: «Чого вам?»
Кажу: «Я дзвонив щодо вільного житла».
Він питає: «Якого житла?»
Кажу: «Я Віллі Ґері. Дзвонив вам щодо вільного житла».
Він відповів: «Вільного більше немає».
І що ти зробив?
Скажу, що хотів зробити.
Я хотів його вдарити.
Так зневажити мене в присутності моїх синів.
Вони беруть з мене приклад.
Я для них усе. Що мені їм було казати?
Що татко не надто класний, щоб жити у квартирі?
Що казати моїй королеві?
Що ми недостатньо добрі?
Та я не скандалив.
Я повернувся до готелю,
розгорнув телефонний довідник.
До цього випадку я й не думав бути адвокатом.
Я розгорнув його і… Побачив першу школу права і сказав: «Я туди йду».
І я це зробив.
Вступив, старанно вчився, закінчив, склав іспит з адвокатури.
І відкрив власну справу.
І перше, що я зробив,
це пішов до «Рейнтрі Апартментс»
і дав їм ляпаса позовом про дискримінацію на п'ятизначну суму.
Ось вам за ваше житло.
Ви боєць.
Так.
Я боєць. Як і ви, Джеррі.
Ви боєць, друже.
Знаєте, чому я називаю вас бійцем?
Бо ви постали проти великої «Лоуен Груп».
Власник невеличкого бізнесу. Це щось, друже.
Ось чому ми порозумілися.
Що вас підштовхнуло?
Він поважився на одну з найважливіших для мене речей у житті.
Можливість лишити щось
своїм дітям і онукам після себе.
У них є спадок, Віллі,
і я хочу їм його передати.
- Поставимо музику. - Я люблю музику.
Добре. Стіве, може, підеш увімкнеш якусь музику?
Авжеж, босе. Щось конкретне?
Ти знаєш, що мене торкає. Tony! Toni! Toné!
- Розумний вибір, брате. - Люблю це.
Знаєте, що в цьому гурті дивне? Нікого з них не звуть Тоні.
Ось так.
Мені подобається. А тобі, Джере?
- Джере, як тобі? - Так, добре.
Тобі добре?
Ставай на наш бік!
Тепер ти свій, чувак. Наш хлопець.
ДЖЕКСОН, ШТАТ МІССІСІПІ
- Привіт. - Вітаю.
Вітаю в готелі «Інтерконтинентал».
Дякую. У мене бронювання на ім'я Віллі Ґері.
Вітаємо в Джексоні, містере Ґері.
- Дякую. - Якщо маєте кредитку,
я можу допомогти вам влаштуватися. Дякую.
Не обертайтеся, але позаду вас команда адвокатів Лоуена.
Чекай, де?
Господи, та там зібрання
найвидатніших чорних адвокатів країни.
Ти їх усіх знаєш?
Отой хлопець - Говард Пфайффер.
Колишній представник від штату,
чинний президент Асоціації адвокатів Колумбії.
Джентльмен отам - Річард Мейфілд.
Один із провідних експертів
з антимонопольних та складних ділових спорів.
А джентльмен отам - Волтер Белл.
Колишній суддя Верховного суду Міссісіпі.
Чорт. Лоуен, мабуть, витратив скажені гроші на цих хлопців.
А в неї не такий поганий вигляд, як я очікував.
Як там її? Меммі? Мейм? Меммі Даунс?
Серйозно? Це все, що ви скажете?
Так, це все, що я скажу. Бо вони всі схожі на бовдурів.
Це факт. Зробите мені послугу?
Можете віднести пляшку найкращого шампанського на той столик?
- Авжеж. Щось конкретне? - А що у вас?
- Є «Дом», «Мое», «Крістал». - «Крістал».
Те, що треба. Давайте «Крістал».
І перекажіть, що це комплімент від містера Віллі Ґері.
Серйозно, не робіть цього.
Серйозно, Геле, замовкни.
Слухай, я завжди це кажу.
Якщо я б'юся з ведмедем - облий мене медом.
Ми просто наллємо трохи меду.
Або дотримуватимемося простої стратегії, підкреслюючи чинність документа
як договору в думках присяжних.
Це однозначно буде і стратегія захисту.
Тільки вони доводитимуть, що це не договір.
Треба визнати.
Вони проявлять себе краще за нас,
враховуючи, що це їхня сфера компетенції.
Пропоную забути про ці танці з бубном навколо договору.
Присяжні зав'язнуть в інформації, яка їм нецікава, і ми це знаємо.
Особисто я думаю, що краще
треба довести мотив.
Ми базуємо нашу позицію суто на тому,
що «Лоуен Груп» затягує виконання,
і показуємо, що вони отримали.
Я в цьому не впевнений.
- Що, Геле? У чому ти невпевнений? - Що? Геле?
Я не впевнений, що ми зможемо
довести, що у «Лоуен Груп» був мотив.
Якщо немає їхнього внутрішнього документу
або якщо хтось це не визнає.
Як взагалі довести, що затягування було умисним?
Очевидно, ми ніяк це не зможемо довести.
Правда в тому, що в нас химерні шанси виграти цю справу.
Привіт.
- Як життя? - Усе гаразд, друже.
Пригостиш мене найміцнішим імбирним елем?
Авжеж. Зараз піджену.
Як вечір?
Непогано. Жваво.
Так. Добре.
Найміцніший імбирний ель у Міссісіпі.
Дякую.
Так, не надто погано, тож…
Вона тут уже деякий час.
Міс Даунс, чи не так?
Я - Віллі Ґері.
На ТБ здаєтеся стрункішим.
Не проти, якщо я сяду?
Знаєте, ще ніколи не робив цього.
Не сидів з адвокатом опонента…
З випивкою і таким іншим. Знаєте, музика, свічки.
Ми наче майже на побаченні.
Або ні.
Ви кажете, ви з Комптона, але я не розумію,
чому ви беретеся за всі ці понтові справи білих.
Я могла б запитати у вас те саме.
Так, але я справді вірю у свою справу, міс Даунс.
А я - у свою, містере Ґері.
Це ставить нас у дуже небезпечну ситуацію.
Бо один з нас виграє, а інший програє.
Гадаю, так і відбувається.
Але моя ситуація інша, бо мій роботодавець - чорношкірий.
Бачите, я не працюю на хазяїна.
Я працюю на Віллі Ґері - тобто на себе.
- Я працюю на себе і для себе. - Скажіть-но мені.
Де мені слід працювати?
Скажіть. Ну, просвітіть мене.
Який крихітний шматочок на ринку
вам було б зручно виділити такій, як я?
Надавати безоплатну допомогу?
Вести справи про виселення у відстійній окружній прокуратурі?
Вам це буде зручніше? Вас це тішитиме?
Постривайте. Ми зараз не в суді.
Ви сказали, що хочете мене просвітити, тож будь ласка.
Не знаю, що ви про мене знаєте, та я син пайовика.
Я у вісім років був на полях тростинного цукру,
працював. Сам.
Та зараз я маю…
маєтки, «ролс-ройси», «бентлі»…
- Власний літак. - Здається, ми обоє
живемо у власній мініверсії американської мрії.
Трохи менш червоній, білій та синій і трохи більше…
карамельно-смугастій і…
Хоча я переконана, що чорна американська мрія
сильно відрізняється від білої. Наочний приклад.
- Це зайняло 5-15 хвилин. - Суд над О. Джеєм Сімпсоном.
- Це буде судом століття. - Це цирк.
Хочете туди піти?
Ні, це брудна територія.
До чого схиляєтесь?
Він невинен? Чи винен?
Це неважливо.
Бо зараз суд іде не над О. Джеєм.
Самосуд білих.
Ось що зараз під судом.
Я вас почув.
Якби треба було обрати?
- Якби треба? О ні. - Ви маєте обрати, міс Даунс.
Ну ж бо, змусьте мене.
- Змушую вас обрати. - Це хтось чув?
Між можливістю бути головним адвокатом захисту й головним прокурором,
що б ви обрали?
Це… Це непросте питання.
- Так, складне. - Захист.
Він винен.
А я ще ніколи не захищала когось, хто був би винним.
Знаєте, як-то кажуть, адвокат має спробувати це хоч раз.
Запам'ятайте ці слова. Якщо не підходить, ви повинні його виправдати.
А ви?
Ми поговоримо про це…
- Я був би прокурором. - Так?
Мені часто сниться сон,
що я - прокурор у справі проти цього пройдисвіта Джонні Кокрана.
Там він і ці крутії в костюмах…
І чим закінчується сон?
Я розбиваю його вщент.
Розбиваю цього козла вщент.
Я заплачу.
Оце вже ні.
Це було так…
Так мило й щедро з вашого боку надіслати мені пляшку…
- Як його? - «Крістал».
Дозвольте мені відповісти вам тим же.
Хоча я б не звикала до того, щоб бути з вами милою, містере Ґері.
Бо щойно почнеться суд,
друже, я тебе знищу.
На добраніч.
12 ВЕРЕСНЯ 1995 РОКУ
Доброго ранку, Джексоне, Міссісіпі,
температура - 23-25 градусів.
За прогнозом у найближчі дні дощ не очікується.
Почну з того, що ця справа,
яку ви зараз заслухаєте, є справою…
Віллі Вільям. Італійський Вільям.
Шановні присяжні, це…
У цій справі йдеться про найстаріший гріх, відомий людству.
Забагато вказувань пальцем.
Це просто було не особисте.
Це просто бізнес, і в них…
Чорт.
- Гей. Заждіть. - Що таке?
Не можна розділятися біля стовпців.
- Ходімо, доку. - Ви це знаєте.
- Це що, нове для тебе? - Невдача.
Принесе невдачу.
Ходімо, ну-бо.
Усім встати.
Судове засідання оголошується відкритим після перерви.
Прошу уваги.
Усі, хто хоче виступити перед поважним судом,
мають підійти ближче, звернути увагу, і вас буде вислухано.
Головує почесний суддя Джеймс Е. Грейвз, суддя окружного суду
першого судового округу округу Гайндс, штат Міссісіпі.
Леді й джентльмени присяжні, як справи?
Дякую, що прийшли.
У цій справі йдеться про найстаріший гріх, відомий людству.
Договори. Просто і ясно.
Містер Ґері хоче змусити вас повірити, що в справі йдеться про…
- Жадібність. - Хоч це і здається привабливим
і дещо драматичним…
Ми точно знаємо, що угода була схвалена
Лоуеном, правлінням.
Вони продумали кожну деталь, виклали та зафіксували в письмовій формі.
Це договір.
Як договір може бути обов'язковим для обох сторін,
якщо одна з них його не підписала?
Ці люди збрехали.
От до чого це зводиться.
То чому містер О'Кіф так запанікував?
Чому так поспішав?
Чому так відчайдушно хотів виконання угоди?
Чому?
Тому що від цієї угоди залежало все в його житті.
Усе.
Для «Лоуен Груп» - небагато.
У них була одна мета.
Паралізувати його.
Паралізувати.
Нічого особистого. Він просто нетерплячий.
Власне, є така річ,
як очікуване порушення договору.
Воно виникає, коли, хоча порушення як таке ще не сталося,
одна зі сторін договору,
яка поки що називається стороною, що порушить договір,
не збирається виконувати обов'язки,
передбачені умовами договору.
Коли виникає така ситуація,
на мою думку,
це підпадає під сутність спору щодо цього договору.
- Роздупліться! - Господи.
Прокиньтеся!
Що ми робимо? Занурилися в книжки,
щодня говоримо про договори. Нащо?
Ми їх присипляємо.
Ми втратили зв'язок, гостроту.
І що я від вас отримую? Нічого.
Я маю прийняти рішення.
Я викличу Джеррі.
- Ні. - Так.
- Залучу його. Так. - Не треба.
- Викличу наступного тижня. - Ні.
Ви глухі? Я викличу його.
Треба все струсити. Він чудовий свідок.
Ти сам сказав. Він добрий свідок.
Він чесний. Він сім'янин.
Герой війни.
А громадянські права? Що він зробив для чорношкірих?
Виступить перед присяжними.
Зарано викликати Джеррі як свідка.
Надто рано. У нас немає всієї інформації.
Зі мною ніколи не зарано, Майку. Ніколи.
Ми нічого не знаємо про Мейм.
Лише бачили її допит технічних свідків.
Не знаємо справжній стиль перехресного допиту,
наскільки вона небезпечна.
Та ти не знаєш де дупа, а де палець.
Я прийняв рішення.
Або долучайтеся, або забирайтеся геть.
Поговорімо про ваші цінності.
Якщо не помиляюся, Джеррі, у вас вісім воєнних нагород.
Медаль Повітряних сил, Військово-морських сил. Хрест льотних заслуг.
І ви зробили все це
заради своєї країни.
Я не вважаю, що війну слід вихваляти,
та я справді служив своїй країні й пишаюся цим.
Дякую за вашу службу.
Ви не зупинилися.
Повернулися і взяли на себе сімейну справу.
А потім зробили те, що я називаю «із вогню та в полум'я».
Захотіли піти в політику.
Двічі були мером вашого міста Білоксі.
Я два терміни обирався мером -
з 1974 по 1982 роки.
Як я розумію, під час одного терміну
до вас навідалася група доброзичливих людей.
Ку-клукс-клан.
Заперечую, Ваша честь.
Як стосується ця серія питань…
- Відхилено, міс Даунс. - …справи про договори?
Можете відповісти на питання.
Я заборонив їм проводити демонстрацію в Білоксі.
Ви відмовили Ку-клукс-клану в Білоксі, штат Міссісіпі.
Літати на воєнних літаках - це одне,
але відмовити Ку-клус-клану в той час особливо відважно.
Джеррі, мені пощастило знати вас
і вашу сім'ю,
а цим добродіям тут - ні.
Просто хочу спитати вас, які у вас цінності?
Що для вас важливо?
Містере О'Кіф.
Добридень. Як ви?
Добре, дякую.
Добре, гаразд.
Щойно послухала ваші свідчення,
гадаю, справедливо визнати, що в основному воно базувалося на особистості.
Ви погодитеся?
Так, погоджуюся.
Не почула. Можна голосніше?
Я сказав: «Так, мем, згоден».
Гаразд, особистість.
Поговорімо про особистість.
У цілому нам було навіяно,
що ви порядна людина
із сильними моральними принципами,
а мій клієнт, на вашу думку, таким не є.
Я думаю, у нас із містером Лоуеном дуже різні підходи
до поводження з людьми в бізнесі.
У бізнесі. Так. Гаразд.
Це мене й цікавить.
Як так вийшло, що вам було треба
продати похоронні бюро містеру Лоуену?
Я зазнав невеличких фінансових труднощів.
Яких саме труднощів?
Бо я впевнена, що справжня причина
того, що вам так кортіло продати їх у той час,
була в тому, що Комісія зі страхування штату Міссісіпі
збиралася скасувати вашу ліцензію.
Це так?
Власне кажучи, вашу ліцензію на продаж страховок у штаті Міссісіпі
наразі призупинено.
Ви погоджуєтеся з цим, містере О'Кіф?
Ні, бо все набагато складніше.
Просвітіть мене. У чому складніше?
- Ліцензію призупинено чи ні? - Заперечую, Ваша честь.
З простої причини: вона просто зла.
- Так чи ні. - Відхилено.
- Ми знали про його труднощі. - Відхилено.
Відхилено.
Насправді ви втратили ліцензію,
бо уклали якусь мутну угоду із заощаджень та позик
з чоловіком, який, якщо не помиляюся,
зараз сидить у в'язниці.
- Заперечую. - Можна дещо спитати?
- Гроші, якими ви… - Відхилено.
…профінансували цю угоду, були вашими?
Я був відповідальним за ті гроші.
Ви використали гроші інших людей.
Власне, ви використали гроші клієнтів,
щоб профінансувати участь у зазначеній угоді з наразі засудженим злочинцем.
- Заперечую, Ваша честь. - Я маю рацію?
- Це не стосується справи. - Відхилено.
- Я маю рацію? - Я б не так це назвав.
Чи можливо, що вся ця справа ґрунтується на заздрості?
Заперечую. Ми говоримо про емоції?
- Заздрість? - Відхилено.
Містере О'Кіф, ви сказали, що у вас з містером Лоуеном різні підходи
до ведення бізнесу. Може, це ваше найщиріше
твердження за день, бо, як і ви, містер Лоуен успадкував бізнес від батька.
Однак, на противагу вам, він зміг вибудувати
з цього бізнесу багатомільйонну імперію.
А що сталося зі спадком вашого батька?
Джеррі! Почекай. Джеррі.
Та зажди! Джеррі!
Що в біса це було?
Ти про що?
Не розумію. Ти на мене злишся?
Я на тебе злюся? Ти мав захищати мене там.
Мав подбати про мою безпеку під перехресним допитом.
Я не знав, що вона питатиме.
Це твоя робота - знати.
Ти мені не сказав.
Ти сказав про заощадження, займи і гроші,
та не сказав, що він у в'язниці.
Коли я укладав угоду, він не був злочинцем.
У мене були всі підстави вважати угоду належною.
Я не читаю думок. Я не винен.
Авжеж, винен. З першого дня, коли я тебе найняв,
ти намагаєшся перетворити справу на шоу самовихваляння.
Я намагався тебе врятувати.
Я вклав усе в цю справу. А ти байди б'єш.
Нічого я не б'ю. Це нечесно.
Ти нічим не ризикуєш.
Яким би не був результат,
ти сядеш у свій літак і полетиш.
А я лишуся. У мене багато на кону.
Моє життя на кону. Не знаю, скільки лишилося.
Я знаю, Джеррі.
Я приймаю рішення.
Яке рішення?
Я призначу іншого головного адвоката.
Майка? Це ти хочеш зробити?
Кажу тобі, Джеррі, це велика помилка.
Чорт!
Привіт, люба.
Що робиш?
Сіла трохи почитати.
Щось ти наче не в настрої, любий. Усе гаразд?
Ні, все добре.
Усе добре.
- Так, що ж… - Ні-ні.
Ні, мене…
- Мене замінили. - Що?
Кажу, мене замінили.
Мене замінили.
Що?
- Так, Джеррі… - Замінив тебе?
Любий, що це означає?
Це означає, що він хоче…
Хоче, щоб хтось інший був головним адвокатом, тож…
тож мене замінили.
Сонечко, серйозно?
Чекай, я не розумію. Чому він це зробив?
Я… я облажався.
Я облажався.
Я облажався. Я…
Викликав Джеррі свідчити, не підготувавши його як слід.
І на перехресному допиті його просто розтоптали.
Вони… Це було кепсько.
Це мене засмутило. Я засмучений.
Думаю, я засмучений, бо…
Бачив, який засмучений Джеррі, і сам засмутився.
Тож я просто…
- Розумію. - Засмучений через це.
Здається, тобі справді не байдуже на нього.
Джеррі?
- Так. - Так.
Не байдуже. Джеррі класний. І я...
Вітаю. Перепрошую.
Ви часом не місіс Лоррейн Макґрат?
Так, але я…
Вибачте, не хочу бути грубою.
Просто я чекаю на адвоката.
Так, адвокат - це я.
Я говорив з вами по телефону, Гел Докінз.
Вибачте.
Сподіваюся, я вас не образила. Просто…
Чесно кажучи, ви здаєтеся дуже юним.
- Прошу. - Дякую.
Я працювала в похоронному бюро, яким володіє Лоуен, 13 років.
За цей час я бачила багато прикладів
того, як працює ця компанія.
Перш ніж продовжити, я маю вас запитати:
чи згодні ви дати свідчення?
Вітаю, місіс Макґрат. Як ви сьогодні?
- Дуже добре, дякую. - Чудово.
Місіс Макґрат, розкажіть, як довго ви працювали
в похоронному бюро «Дурбін і сини» в Саутгейвені, штат Міссісіпі?
Я працювала там десь 13 років, а потім звільнилася.
Чи здійснювався у цей час перехід права власності?
«Дурбін і сини» були придбані «Лоуен Груп» десь у 1990 році,
коли я там працювала.
Чи помітили ви зміни в управлінні компанією
після її придбання «Лоуен Груп»?
Найбільш значущим було запровадження політики
підіймання ціни на певні одиниці продукції
у місцевостях, де вони не мали жодної конкуренції.
Здебільшого це були
бідні місцевості, де багато жителів були бідними.
Можете надати приклад такого вибіркового ціноутворення?
Пам'ятаю, була така труна,
«Мідна триєдність» від Wilbert.
Вона мала продаватися в роздріб за 750 доларів,
як і було в деяких місцях, зокрема, в Медісоні,
але в інших, як-от у Корінті,
який, як ви знаєте, дуже бідний…
Так, звісно.
Там вони задирали шалену ціну,
втричі більше, ніж вона мала коштувати.
Лише тому що могли.
Вони знали, що клієнтам нікуди йти.
Тож, фактично, якщо я зрозумів вас,
«Лоуен Груп» займалися вибірковим маніпулюванням цінами.
- Чим? - Заперечую.
Ваша честь, як свідок може знати наміри людей,
яких вона ніколи не бачила?
Прийнято.
Гаразд, тоді запитаю так.
Коли ви працювали в «Дурбін і сини», у вас виникало враження,
що «Лоуен Груп» могли
бути орієнтованими на спільноти меншин…
- Заперечую. - Та невже?
- Боже. - Це припущення. Містере Оллред,
на чому ґрунтується ця низка запитань?
Містере Оллред?
Знаєте що? Вибачте.
Ні на чому.
Це було просто припущення.
Вважайте питання знятим.
Але, Ваша честь, я заперечую проти тону міс Даунс.
- Ви жартуєте. - Мого тону?
- Узято до уваги. - Тону?
- Дякую, місіс Макґрат. - Так.
Питань більше нема.
Узято до уваги.
Доброго ранку, Джеррі.
Віллі, як ти?
Досі злишся на мене?
Був дуже поганий день. Може, просто не будемо?
Гаразд, слухай.
Я все зіпсував.
Я припустився помилки, і я налажав.
Просто хочу сказати, що мені шкода і я прошу вибачення.
Дуже добре.
Вибачення прийнято.
Добре, отже, з цим покінчено.
Це ти вперше так вибачився перед кимось?
Чесно кажучи, з формулюванням мені допомогла дружина.
Тоді вона чудово впоралася. Подякуй їй від мене.
Добре.
Знаєте, що мене бісить в цьому чоловіку?
Що?
Обличчя.
Я знаю, про що ти. Це…
- Ти знаєш, про що я. - Вираз.
Ні, це кілька поколінь переваг та привілеїв білих,
втілених в одній удаваній усмішці.
Але те, як він допитував ту жінку,
позуючи та вдаючи з себе рятівника нашого народу.
На жаль, присяжні, здається, це проковтнули.
Так. Це проблема, еге ж?
Хіба я не бачила його ім'я десь у переліку свідків?
Мабуть, Ґері планував викликати його як…
Викликати його як важливого свідка
угоди між О'Кіфом і Лоуеном.
Що означає, він буде в мене на перехресному допиті.
Що означає, він буде в тебе на перехресному допиті.
Хтось із вас читав про угоду,
яку «Лоуен Груп» уклали з якоюсь Національною баптистською конвенцією?
Національна баптистська конвенція?
Що це?
Це наче підрозділ Чорної церкви.
Але дуже великий. Мабуть, найбільший.
Вибач. Ти щойно сказав, що у «Лоуен Груп»
є угода з Чорною церквою?
З Національною баптистською конвенцією, але так.
Як? Який це має сенс?
Не знаю. Але так написано.
Вочевидь, вони уклали якесь партнерство десь рік тому.
Хоча важко сказати чому.
Можеш знайти більше інформації про це?
Так, сер.
Відповідачі готові викликати наступного свідка?
Так, власне, Ваша честь,
ми хочемо викликати довгострокового адвоката містера О'Кіфа, Майкла Оллреда.
Ваша честь, серйозно?
Чого ви домагаєтеся, містере Дуґлас?
Ваша честь, ми розуміємо, це може здатися незвичайним.
Однак містер Оллред був із містером О'Кіфом як адвокат
на переговорах з Лоуеном,
і ми вважаємо його свідчення необхідними.
Майкле Оллред.
Та годі, ми друзі. Просто Майку.
На здоров'я, Реджи.
Отже, Майку, з 30 роками юридичної практики за плечима
і спеціалізацією в договорах,
тобі не спало на думку, коли ти складав договір
між О'Кіфом і Лоуеном…
ДО БІСА ЙОГО
що могло виникнути непорозуміння
стосовно сутності документа?
Ні, сер. Усім було цілком зрозуміло, що це було.
Це був договір.
Договір. Це був договір.
Чи були там формулювання, які припускали,
що узгоджений час виконання угоди відкритий?
Як вам сидіти на цьому стільці?
Трохи незручно, так.
А уявіть,
що ми ще й не починали.
Ви доволі давно є адвокатом містера О'Кіфа, так?
Тридцять років. Приблизно 30 років.
І ви б сказали, що ви з ним близькі друзі?
Джеррі один з найближчих друзів.
Так, у нас багато спільного. Я ним захоплююся.
Ви б сказали, що ця справа стосується раси?
- Заперечую. - Заперечую.
- Відхилено. - Як це стосується?
Сказав би я, що справа стосується раси?
Ні. Я б не сказав, що вона стосується раси.
Справді?
Але тема раси постійно виникає, чи не так?
Майже виключно з вашого боку.
Наприклад, уся ця героїчна історія про містера О'Кіфа,
який наче має якийсь стосунок до громадянських прав
і не дав дозвіл ККК.
Поясніть мені, як це стосується справи про договори.
Це стосується особистості Джеррі. Його чесності й благородства.
Такий благодійник чорношкірих, га?
- Заперечую. Уставайте. - Заперечую, Ваша честь.
Я не дозволю такі питання, міс Даунс. Прийнято.
- Заперечую. - Ще одна річ стала
досить ясною в цій справі - це те, яка містеру О'Кіфу
важлива сім'я і сімейний спадок.
Ви поділяєте ці цінності?
Вам сім'я теж важлива?
Це мені не просто важливо. Це для мене все.
Усе. Це те, що ви поділяєте з містером О'Кіфом.
- Заперечую, Ваша честь. - Бо ви найкращі друзі?
Відхилено. Свідок може відповісти, та ближче до справи.
Безперечно, це те, що ми поділяємо.
Ви справді хочете спитати про це, міс Даунс?
Власне, так.
Але дякую.
Ви любите свою сім'ю, так?
Ближчих родичів, дальніх. Усю сім'ю, так?
- Кожного члена сім'ї. - Так?
То немає нікого, від кого ви б хотіли відректися?
- За кого трохи соромно. - Заперечую.
Неважливо, що він відчуває…
У мене є такі родичі, а у вас - ні.
- Я про це подбаю. - Ні?
Ні.
Наприклад, ваш дідусь.
Мій дідусь?
Так, дідусь.
Він був моїм дідусем. Як це стосується цієї справи?
Нагадайте, як довго ваш дідусь був членом Ку-клукс-клану?
- Заперечую. - Заперечую, Ваша честь.
- Я продовжу говорити «заперечую». - Зупиніть це.
Заперечую, заперечую…
Ви поділяєте погляди вашого дідуся стосовно Ку-клукс-клану?
- Поділяєте? - У чому питання?
Ви, як і він, любите палити хрести?
Ходите на зборища ККК зі своїм дідусем, містере Оллред?
У жодні ворота не лізе. Це ніяк не стосується справи.
- Заперечую. - Відхилено.
Як ви можете відхилити?
Це ніяк не стосується справи.
- Відповідайте. - У чому питання?
Ви питаєте, чи знав я,
що мій дідусь колись був членом ККК?
Майку, ти не маєш відповідати. Заперечую.
Містере Ґері, я почув із першого разу.
Так, я це питала. Та більше не питаю.
Більше питань немає.
Вчинки його діда не стосуються цього.
Це було недоречно, міс Даунс.
Лицемірство доволі зухвале, Ваша честь.
У цій кімнаті повно чорношкірих.
Зречися свого дідуся.
Скажи це, Майку.
Скажи.
Ну ж бо. Це легко.
Уперед. Зречися його.
Знаєте що? Мені шкода.
Гаразд? Мені шкода. Він поводився безсовісно.
Та не можна нікого звинувачувати за помилки пращурів.
Майку, твій дідусь - расист, шмат лайна, який крав землю і ґвалтував рабів.
Та годі, Реджи Дуґлас, це неправильно.
Він усе одно мій дід. Я не…
Не заводь мене.
Годі. Зупинися!
Реджи, зупинися. Усі зупиніться.
Майку, ми не розпинатимемо тебе за те, що сталося в минулому.
Він не зможе виправити свого дідуся.
Знаєте, що виправити можна?
Цю справу.
Стривай, друже.
То ти даси йому вийти сухим із води?
- Так і є? - Так.
Ти не був обізнаний з його минулим, за що й отримав.
- До біса цю справу. - Ми виграємо.
Я повертаюся у Флориду.
Зроблю, що ми мали зробити на початку.
У мене до тебе питання, Реджи.
Чому ти так довго не забираєшся звідси?
- Віллі. - Не треба двічі казати.
Розважайся з цими білими.
- Редж! - Гей, Реджи.
Ти теж хочеш піти?
Знаєш що?
Я йду.
- Я втомився від цього лайна. - Я теж іду.
Усе одно за домом скучив.
Віллі, я надто старий для цього лайна.
Майку, вибач.
Мені дуже шкода.
Мені теж.
Так не можна.
Як? У мене є справа.
Яку треба виграти.
Мабуть, я…
- Заявлю самовідвід. - Ні, Майку.
- Мабуть, слід. - Не роби цього.
Попереду довгий шлях, та є шанс виграти.
Якщо я насмілюся знову зайти в ту залу,
присяжні бачитимуть мене в простирадлі на голові.
Слухай, ми себе зарили.
Зарили, але можемо вилізти.
Вибач, Віллі, я не можу.
Ми знаємо, що якщо я лишуся,
це зашкодить справі ще більше.
Я не можу так вчинити з тобою і, звісно, з Джеррі.
Гаразд.
- Доведеться виграти без тебе. - Доведеться.
Гелберте, будь молодцем.
Ось ти де. Я тебе шукала.
Цей розгляд не йде так, як я хотів.
Відчуваю, що зробив велику помилку.
І я маю вчасно зупинити це.
Я думав, правосуддя сліпе.
Думав, що змушу Рея Лоуена дотримати слова через суд.
Змусити його заплатити. Та сліпим виявився я.
Вибач, що змусив тебе це все переживати.
Не вибачайся, Джеремає.
Принаймні не переді мною.
Я знаю, хто ти.
- Ти вже сказав Віллі? - Ні.
Думаю, він на вихідні їде у Флориду.
Гадаю, маю сказати йому особисто.
Так буде правильно.
Зачекай, а що в коробці?
Інформація про угоду Лоуена з Національною баптистською конвенцією.
Можеш лишити це мені?
Вважаєте, що це все, босе?
Не думаю, що є спосіб виграти справу.
Я думаю, Джеррі теж починає це розуміти, тож…
- Ви, мабуть, місіс Ґері. - Так.
Сподіваюся, ви пробачите, що я так з'явився,
та я - Джеремая О'Кіф.
- Тобто Джеррі. - Так, мем.
Той самий Джеррі! Чоловік про вас постійно говорить.
До речі, Віллі вдома?
На жаль, ні.
Він у матері в Індіантауні, зазвичай їздить туди по суботах.
- Ясно. - Знаєте що?
Дайте мені хвилину забрати ключі,
- я сама вас відвезу. - Ні, будь ласка.
Не хочу нав'язуватися.
Джеррі. Ви про що?
Ви тепер сім'я. Ходімо!
В'їжджаємо в Індіантаун.
Це звідси Віллі?
Ми обидва звідси.
У нас із Віллі були непорозуміння.
Та хочу, щоб ви знали, я вважаю його непересічним.
- Прямо на дупу. - Саме так. Точно.
Так.
Ні.
Я в халепі.
Сказав, що всі помруть.
Це точно.
- О боже. - Господи.
Віллі вам казав, що він один з 11 дітей?
- Авжеж. - Шостий з 11.
Вірте чи ні, у мене самого 13 дітей.
- Боже. - І зараз?
Так.
Оце так.
Між вами 26 дітей.
Тоді ви знаєте, що завжди є дитина,
яка, що б ви не робили, відчайдушно до вас липне.
Чіпляється за вашу ногу й не відпускає.
О боже.
Це мій Віллі.
І погляньте, куди його привела вся та жага й відчайдушне
бажання любові.
Мій дідусь був пайовиком.
З боку батька, на його честь мене назвали.
Мені було вісім років,
і я був у полях тростинного цукру.
Працював. Сам.
Вона будила мене о 4.30 ранку, приводила сюди.
Я був не вищим за цю траву.
Так усе й почалося. На тростинному полі.
Я приїхав у таку далечінь, тому що…
Слухай-но.
Перш ніж ти щось скажеш.
Хочеш відкликати позов.
Я знаю, це тебе розчарує.
- Та якби був якийсь вихід… - Слухай, Джеррі.
Ти не розумієш, доку.
Так, знаю, ти маєш робити те, що маєш.
Та водночас ти маєш знати, що я знаю
в глибині душі, що ми з тобою могли б це зробити!
Ми могли б нагнути ту компанію.
Сподіваюся, ти знаєш, який я радий, що зустрів тебе.
Справа пішла не по-нашому.
Але найважливішою подією стало знайомство з тобою.
Що це за звуки?
Слухай…
Зажди секунду.
Алло.
Алло. Агов?
- Гел? - Алло! Мене чути?
Геле, я тебе ледь чую.
Ви зараз із Джеррі?
Так.
Добре. Не дай йому відкликати позов.
Алло?
Геле, ти мене чуєш? Зв'язок поганий.
Кажу, не дайте йому відкликати позов!
Повірте мені, добре? Можливо, я дещо знайшов.
РУБЕН СОУМС
Добре. Я подзвоню.
ПІВДЕННИЙ МІССІСІПІ
Дякую, що знайшли час поговорити з нами,
містере Соумс і всі інші.
Що ви можете нам розповісти
про угоду «Лоуен Груп» з Національною баптистською конвенцією?
З цього не вийшло нічого доброго, принаймні для чорних.
Ось як було.
Десь рік тому «Лоуен Груп» вийшла на зв'язок
з кимось із керівництва НБК.
Баптистської конвенції.
Так. Це один з найбільших підрозділів Чорної церкви.
Вони представляють понад 33 000 церков і понад вісім мільйонів прихожан.
Хай там як, вони зробили пропозицію НБК.
Сказали, що якщо вони вмовлять Чорну церкву
призначити «Лоуен Груп» своїм пріоритетним постачальником ритуальних послуг,
вони зроблять деяких прихожан продавцями.
Навчать їх продавати все - від могил до склепів,
надгробних плит, ритуальних страховок, своїм же людям.
А комісію від кожного проданого товару вони б лишали собі.
Чекайте, то «Лоуен Груп»
змушувала бідних чорношкірих продавати свої ритуальні товари
іншим бідним чорношкірим за комісію?
Звісно, вони казали, що тут виграють усі.
Що це витягне людей з бідності, покращить економіку.
Та це нікому не пішло на користь, звісно, крім «Лоуен Груп».
Так.
Вони просто хотіли вкотре використати чорношкірих
у найвразливіших обставинах.
Знаєте, що тут розташоване?
Не впевнений.
Це кладовище.
Хоча цього й не видно
через те що тут немає надгробних плит.
Чому?
Бо це не звичайне кладовище.
Це старе місце захоронення рабів.
Усім відомо, що у рабів не було грошей,
щоб поховати своїх близьких під надгробною плитою.
Хоча цього і не видно, але тут скрізь
похована вся наша історія,
історія чорношкірих на Півдні,
історія чорношкірих в Америці,
наших пращурів-рабів. Уся вона похована тут.
Ось де наша історія - глибоко під землею, куди не глянь.
У цих розлогих пустих полях.
Деінде споруджували пам'ятники.
Знаєте, пам'ятники і статуї конфедератів, які є повсюди.
Велику кількість таких поставили прямо на місцях поховання рабів.
Це наче взяти й одну історію поставити прямо над іншою.
Це наче взяти спадок однієї людини й поставити його на спадок іншої.
Доки одного дня той спадок не буде притиснутий так низько,
не буде похований так глибоко,
що його вже ніхто не знайде.
Дехто з їхніх членів приходили і казали мені,
що справжня вартість поховання мого батька буде значно
більшою, ніж була при купівлі страховки.
Коли я сказала, що зайвих грошей в мене немає
і не знаю, скільки часу знадобиться, щоб їх знайти,
вони радо відповіли, що потримають тіло в льоду.
Замість того, щоб мене втішити, диякон, якого призначили консультантом,
використав це як нагоду, щоб підсунути мені в лице купу брошур
і вмовити стати представником «Лоуен».
Тут раптом з'явився чоловік з НБК,
запитав, чи я вже замовляв ритуальні послуги
і чи зацікавлений я в похоронному пакеті «Лоуен».
Він сказав, що буде значно вигідніше, якщо сплачу наперед.
До того, як син помре.
Коли мій чоловік врешті помер,
мені сказали, що пакет, який я придбала, не покриває
бальзамування й перевезення тіла.
Знаєте, труна, яку я купив для своєї мами, була найдешевша.
Випадково дізнався, що та, яку вони мені продали, втричі дорожча за середню.
Коли до тебе підходить твій священник і каже, що тобі щось треба,
а ти набожна людина, ти віриш.
Наскільки я розумію, ви один з аналітиків «Лоуен Груп».
Ви маєте справу з угодами найвищого рівня.
- Це так? - Так.
Також ви брали участь у розробці останньої угоди
між «Лоуен Груп» і Національною баптистською конвенцією.
- Це так? - Так.
Так-так. Ви баптист?
- Ні, я не баптист. - Ні.
- Але християнин? - Так.
Ми ж усі християни, так?
Усі віримо в Бога. Амінь.
Однак є питання.
Скільки грошей «Лоуен Груп» виручила
з цієї угоди з НБК?
Пам'ятайте,
ви під присягою.
Наші початкові довгострокові прогнози
щодо цієї угоди становили один, може, 1,2 мільярди доларів.
1,2 мільйони доларів?
- 1,2 мільярди. - 1,2…
1,2 мільярди доларів?
1,2 мільярди доларів.
Великі гроші для «Лоуен Груп», чи не так?
- Так. - Це великі гроші.
Великі гроші, 1,2 мільярди доларів.
Я думав, ви сказали «мільйони», та це були «мільярди».
Скільки ви їм заплатили?
Перепрошую?
Кажу, скільки ви їм заплатили?
Скільки «Лоуен Груп» заплатила Національній баптистській конвенції
як винагороду за результатами угоди?
Думаю, ми зробили пожертву в розмірі 200 000 доларів.
Присяжні це чули!
Нам нічим було крити.
Оце так влипли.
Доведеться дзвонити Лоуену.
Нам завжди було важливо дотримуватися чесності у стосунках з людьми.
Чи прагнемо ми бути жорсткими конкурентами на все більш нестабільному ринку?
Так. Але ми не дуримо людей.
Ми так не працюємо.
Більше питань нема, Ваша честь.
- Свідок ваш, містере Ґері. - Добре.
- Містере Лоуен, як справи? - Дуже добре. Дякую.
Гарний у вас костюм. Армані.
Я це за кілометр бачу.
Просто хочу подякувати вам, що прийшли.
Знаю, ви дуже зайняті,
але приємно, що така важлива людина тут.
Бо, знаєте, ми хочемо пролити трохи світла на деякі темні куточки,
тож перейду до справи. Я хочу знати,
з вашого погляду,
у чому полягала угода між вами і містером О'Кіфом?
Гадаю, десь рік тому
ми отримали запит від представника містера О'Кіфа.
Власне, я точно пам'ятаю, що з нами зв'язався його адвокат,
містер Оллред.
Наскільки я розумію, їм дуже кортіло здійснити продаж,
тож ми почали вивчати угоду,
досліджувати її,
намагаючись зрозуміти,
чи це піде на користь нашому бізнесу.
Трохи згодом я запросив містера О'Кіфа і його соратників до Ванкувера.
Якщо не помиляюся, вони приїхали повечеряти
на моїй яхті, де ми все обговорили.
Після цього - важко сказати.
Зазвичай потім я передаю справу відділу купівлі-продажу.
Це мило.
Справді.
На ваше щастя, містере Лоуен, у мене немає купи уточнювальних питань.
Хочу запитати лише одне.
Що за яхта?
Перепрошую?
Я спитав: що за яхта?
Ви сказали, що були разом на яхті,
їли, гарно проводили час, смакували найкращу рибу,
і я лише хочу знати, що то була за яхта?
Не розумію. Ви питаєте про конкретну марку чи…
Взагалі-то, я питав…
Можна зачитати? Тут написано: «Дев'ять відкритих палуб.
Шість елегантних кают».
- Заперечую! - «П'ять люксових кают гостей».
- Який стосунок має яхта? - Відхилено.
- Гарна яхта. - Відхилено.
Я лише хочу, щоб було визнано…
Щоб всі побачили, яка це гарна яхта.
У вас є гелікоптерний майданчик.
Там може сісти гелікоптер, так?
Там є ще дещо. Амбіції.
Скільки вам коштувала ця яхта?
Я справді не знаю.
Здається, ми… Ви не розумієте питання.
Я перефразую, щоб ви краще зрозуміли.
Я питаю, скільки ви заплатили за свою яхту?
- Не знаю. - Заперечую.
- Можу запитати… - Вам відповіли.
Забудьте. Спитаю таке. Скільки ви заплатили за свій літак?
Адже ви щось пам'ятаєте, а щось - ні,
скільки він коштував?
А скільки ви заплатили за свій? Бачив його на льотній смузі.
Можемо поговорити про те, скільки я заплатив.
Я точно знаю його ціну.
Ми говоримо не про мій літак.
Ми говоримо про вашу яхту.
То дайте мені спитати ще раз, щоб усі почули і зрозуміли, що я кажу
містеру Лоуену, мільярдеру, який не знає ціну власної яхти,
де він вечеряв зі своїми колегами.
Я спитаю вас ще раз:
скільки ви заплатили за вашу яхту?
Я не знаю.
Здається, він не чує, що я кажу.
Я запитаю вас ще раз:
скільки коштувала ваша яхта?
До чого ви ведете?
До чого я веду? До чого?
Поки ви засмагали на сонечку на яхті за 25 мільйонів доларів,
їли лобстерів по 30 доларів за штуку, вас не хвилювало,
що за все це заплатили всі бідні та знедолені люди,
яких систематично використовувала ваша компанія
- і на яких наживалася щодня? - Заперечую!
Ба більше, ними користувалися в найгірший для них час,
коли вони були пригнічені, коли когось втратили,
коли вони горювали.
А тепер - хто має за це платити?
Скромні бізнесмени, як Джеремая О'Кіф.
Наші скромні бізнесмени, які важко працюють, щоб за все платити,
триматися на хвилі, лишатися в строю, коли ці жадібні корпорації
роблять усе, що можна, і…
- Жадібні корпорації. - Заперечую.
- Ось що ви робите. - Досить.
Посадіть свою дупу.
Ану посадіть свою дупу,
доки я не скінчу говорити, бо я не закінчив.
- Я ще не закінчив. - Містере Ґері!
Я не терпітиму такі вислови в своєму суді.
Містере Лоуен, не можна покидати стійку свідка без мого дозволу.
Вам ясно?
Продовжуйте, містере Ґері, але добирайте слова.
Так.
Просто хочу знати одне.
Вас це взагалі хвилювало?
Ні.
Це все, що мені треба.
Ви вільні.
Покидьок!
Що це було?
Мене висміяли!
Ну, однополчанко, що у вас для мене?
Прийшла повідомити, що ми прийняли рішення.
Невже? І що ж ми вирішили?
У світлі нещодавніх подій здається,
обом сторонам краще повернутися до обговорення врегулювання.
Іншими словами, ми…
Ми готові зробити вашому клієнту дуже щедру пропозицію.
Я знаю, вам важко це вимовляти, але наскільки щедру?
Підіть назустріч, Віллі. Це буде не 100 мільйонів.
Ви про що?
Безперечно, сума буде такою, що ані Джеррі, ані його дітям
чи онукам не доведеться більше ні про що турбуватися.
- Звучить добре. - Так.
Але я вам от що скажу.
Зустріньмося у вашій кімнаті за кілька годин?
І подбайте, щоб там був найкращий перемовник. Знаєте чому?
Вам це знадобиться.
Як правило, відшкодування збитків присуджується лише для відновлення
становища позивача до правопорушення.
Однак, з урахуванням того, наскільки затяглася ця справа,
ми вважаємо в своїх інтересах
владнати її раз і назавжди.
Ми б хотіли зробити вам дуже щиру, на нашу думку, пропозицію.
Звісно, якщо ви не погодитеся,
ми завтра повернемося в суд, і ви можете покластися на удачу з присяжними,
але, чесно кажучи, ваші шанси на перемогу
чи на отримання подібної суми такі, що навряд ви так ризикуватимете.
Гаразд.
Ось наша пропозиція.
Відповідь - ні.
Ви серйозно?
- Він серйозно? - Я сказав - ні.
Ви хочете сказати, що відмовляєтеся?
Упевнені? Може, хочете трохи часу, щоб обдумати?
- Я достатньо обдумав. - Невже?
Ми знаємо, це більше грошей, ніж ви побачите в житті.
Перейдемо до справи чи будете витрачати наш час?
Він сказав «ні».
- Треба назвати остаточну пропозицію. - Добре.
- Упевнені? - Так.
Остаточна і найкраща.
Відповідь усе одно - ні.
Бляха, повірити не можу.
У чому твоя проблема, О'Кіф?
Ти не можеш сказати, що цього недостатньо.
Для мене - більше ніж достатньо. Та недостатньо для вас.
- Мене? - Достатньо, щоб вивести вас із бізнесу.
Облиш.
Я тобі дещо скажу, друже.
Сума, яка потрібна, щоб вивести мене з бізнесу,
справжня сума,
така, що її навіть не назвеш.
Бери гроші, Джеррі.
- Тобі 80 років. - Сімдесят п'ять.
Поговорите з клієнтом?
- Про що? - Про його відмову…
Він сказав «ні». Це наче означає «ні».
Як воно - бути нікчемним пересічним директором похоронного бюро
на межі банкрутства,
який щойно втратив свій єдиний шанс
отримати 75 мільйонів?
Як воно?
Мені добре
- Мені добре - Мені добре, так
Так, саме так.
- Мені добре - Мені добре
Ну все. Він сказав «ні».
- Побачимося в суді. - Можете йти.
- Дякую. - Це цирк.
Мені добре
Мені добре, гей
Сюрприз!
- Вгадай, хто! - Що ти робиш?
Подумала, не завадить компанія.
- Люба. - Я так скучила.
Отак.
- Ось так ми це робимо. - Саме так.
Ну-бо, швидше.
- Тепер швидше. Досить. - Отак.
Досить. Гей.
Це все моє.
Завтра заключні промови.
Гадаєш, я не знаю?
Було багато гучних справ,
але ця конкретна…
У мене в руках долі людей.
І…
Думаю, я це трішки відчуваю.
Особливо…
Особливо коли йдеться про Джеррі.
Тож…
Я не хочу програвати.
Тобто я не… Я думаю…
Що як я не виграю
і підведу всіх цих людей?
Ну,
ти їх не підведеш,
тому не хвилюйся.
Ви точно це знаєте, міс Ґлоріє?
Не точно. Але тебе я знаю точно.
Я знаю чоловіка, за якого вийшла.
Так, люба.
Але можна дещо запропонувати, любий?
Так? Що?
Коли будеш завтра в суді
- робити свою справу… - Мою справу.
Постарайся не казати про себе в третій особі.
Гаразд?
Що? Про що ти, Ґло?
Я цього не роблю.
- Робиш. - Ні.
Лише іноді.
Не думаю, що я це роблю.
«Дівчино, приготуйся, Віллі Ґері йде нагору».
- Повір. Робиш. - Так.
Гадаю, Віллі Ґері час від часу це робить.
Леді й джентльмени присяжні,
у мене лише одне маленьке запитання.
Ви не проти, якщо я буду простим?
Говоритиму просто і зрозуміло.
Присяжні винесли вердикт?
1 ЛИСТОПАДА 1995 РОКУ
Після уважного розгляду
ми, присяжні в справі за номером 9661
окружного суду округу Гайндс,
«Містер Джеремая О'Кіф проти компанії з обмеженою відповідальністю "Лоуен Груп"»,
вирішили стати на сторону
позивача Джеремаї О'Кіфа.
Ми вирішили присудити містеру О'Кіфу 100 мільйонів доларів
як відшкодування збитків, які має сплатити
на його користь компанія «Лоуен Груп».
Також…
містеру О'Кіфу присуджуються штрафні санкції…
- Я казав! - …400 мільйонів,
які мають бути сплачені відповідачем - компанією «Лоуен Груп».
Ти заслужив. Ну ж бо!
П'ятсот мільйонів, Джеррі.
Знаю, Віллі.
Знаю.
Привіт, Віллі.
Привіт, Мейм.
Що робиш? Прийшла завдати останнього удару?
Останнього удару? Ні.
- Взагалі-то, хотіла тебе привітати. - Невже?
- Так. - Привітати мене?
Та годі. Серйозно?
Я ненавиджу програвати,
але це була заслужена перемога. Я кажу це щиро.
Заслужена перемога? Це 500 мільйонів.
Десь усередині я знаю, ти думаєш, що це забагато.
Може, якась частина мене думає, що цього замало.
Можу взяти й більше.
Хай щастить, Віллі Ґері.
Будьмо на зв'язку. Сподіваюся побачити тебе в строю.
Гей, Мейм.
Маю тобі дещо сказати.
Ти одна з найкращих адвокатів, проти яких я виступав.
Ти теж.
Джонні був би вражений.
Джонні.
Після подання апеляції «Лоуен Груп» нарешті погодилися
на пропозицію врегулювання на суму 175 мільйонів доларів.
Через два роки Рей Лоуен був змушений
піти з посади президента і директора власної компанії.
Менше ніж через рік по тому «Лоуен Груп» була визнана банкрутом.
ПОХОРОННЕ БЮРО БРЕДФОРД-О'КІФ «ГАЛФ НЕШНЛ ІНШУРЕНС КО.»
Після суду Джеррі й Аннетт створили благодійну організацію,
щоб допомагати соціально незахищеним людям.
Більше 40% грантів благодійного фонду о'Кіф отримали
спільноти, церкви й школи чорношкірих американців.
Похоронні бюро Бредфорд-О'Кіф досі успішно працюють
як найбільший сімейний похоронний бізнес в південному Міссісіпі.
- Завжди один. - Такий є завжди.
Віллі Ґері став одним з найвидатніших адвокатів у країні,
здобувши перемогу в справах проти кількох найбільших корпорацій Америки,
серед яких «Ангойзер-Буш» і компанія Волта Діснея.
Відомо, що він називав себе «Вбивця гігантів».
Віллі і Джеррі лишалися близькими друзями до самої смерті Джеррі
в серпні 2016 року.
Як справи, доку?
Як справи? Віллі Ґері. Очам не вірю.
- Як ви? - Радий зустрічі.
Я буду як ви, коли подорослішаю.
- Кращим за мене. - Ідіть.
Радий зустрічі.
Переклад субтитрів: Ганна Волошина
Творчий керівник Яна Філоненко