EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vi klarade det allihop. Låt oss börja.
-Nåt jag bör veta? -Mina fakta var fel, men jag löser det.
Att gå in i kroppar från ett annat århundrade är ingen dans på rosor.
Pröva att dansa på rosor nån gång. Det är underbart.
-Tack, det ska jag göra. -Komradion inställd på röststyrning.
-Fungerar det? -Ja, det hörs bra.
-När hann ni bygga dem? -Efter skolan.
Är ni beredda?
Stå still!
HISTORISK TIDPUNKT FÖR EXPLOSION: 46.57
Materialet är säkrare där det är.
Strömtillförseln är bruten och reserverna räcker bara några timmar.
Transporten är inte kontrolltestad, skakningarna kan orsaka problem.
-Det är ändå bättre. -Skitsnack.
Det handlar inte om säkerhet, du vill ha ett nytt vapen.
-Redo för lastning. -Uppfattat.
Doktorn...
-Agent MacLaren? -Ja.
Du jagade en misstänkt.
Vi var tvungna att skjuta honom. Jag var det. Han ligger där.
-En polis är utelåst på taket. -Okej, vi tar över.
Resenär 3185.
-Ni kan lita på oss. -Skulle vi inte träffas på vägen?
-Ändrade planer. Ni måste vara ny. -Ja, sen sex minuter. Vilken timing, va?
Ut och rädda världen.
Tack.
Ingen press...
HISTORISK TID KVAR TILL EXPLOSION:
Konvojen närmar sig oss.
Uppfattat, vi intar position.
De åker förbi oss nu.
Säkerhetstransporten, major...
-Den håller på att fallera. -Va?
-Vi får uppgifter om mikroförstörelser. -Hon hade alltså rätt.
Vi kommer inte att nå fram. Det rör sig om en megatonexplosion.
Stoppa konvojen.
En detonation är oundviklig.
Vänd om och ta er så långt härifrån som möjligt.
-Wilson! -Ja, major?
Det är fritt fram. Jag kommer efter er.
-Vi kör så långt vi kan. -Kör! Jag kommer ikapp.
Ska ni inte följa efter?
Vad är det?
Inget. Jag synade dig bara.
Han ser ut som på bilden.
Gillar du äldre män?
Det frågade jag mig själv i morse, när agent MacLaren var hos mig.
Ni är väldigt lika. Jag trodde nästan att det var dig jag pratade med.
-Han kan inte ha varit lika charmig. -Jo, han var charmig.
Jag övervägde faktiskt att varna honom.
Nästa tillgängliga värdkandidat var en sjukligt överviktig charkuterist, så tack.
Den här är för svag.
Eller gillar du det?
Det finns nog inget bra svar på den frågan.
Transporten ska komma om en minut.
Vi är på plats.
De kör utanför explosionsradien. Lastbilen får klara sig själv.
Då så.
Jag skulle behöva hjälp här.
Vägen skulle ju vara fri!
Jag stör ut radion.
Hör ni mig?
Flytta på er, damen!
Jag sa att ni...
Han är borta!
Överföringen är klar.
Bra.
HISTORISK TID KVAR TILL EXPLOSION:
Laddningen är apterad.
HISTORISK TID KVAR TILL EXPLOSION:
-Vi har ungefär 40 timmar på oss. -Det där gick ju riktigt bra.
-Nu har vi ändrat historiens gång. -Vi har räddat 11000 liv.
Men inte föraren. Den historiska detaljen gick inte att ändra på.
8.30 i morgon...nu på morgonen, lämnar vi över antimaterian till nästa gruppledare.
Det ordnar Philip och jag.
Trevor har skolan att tänka på,
Carly har barn och du har en fru att lära känna...
Ja, min fru sen elva år tillbaka.
Okej, ni sköter överlämningen, så träffas vi längre fram. Bra jobbat!
-Hej. -Hade du nåt med strömavbrottet att göra?
Nej.
Har du nåt med FBI att göra, då?
En agent ringde. Han sa att han hade varit här.
Jag får sällan samtal från FBI-agenter.
-Hette han MacLaren? -Ja.
Känns det bättre om jag säger att vi jobbar ihop?
Ja, det skulle förklara en hel del.
-Går det bra, det där med FBI? -Ja då.
Okej. Klockan är mycket.
En fråga till: Varför är du här?
I min lägenhet, med mig?
Det kommer att komma en tid då jag behöver din hjälp, David.
Jag har inte så många som jag litar på.
-Men om det inte går bra... -Jo, det går bra.
Jag önskar att du kunde följa med in. Jag har barnvakt.
Vi får nog lov att vänta tills...
Ja, visst är det du.
Hallå?
JAG SKICKADE HEM BARNVAKTEN. VI MÅSTE PRATA.
Så du lyckades inte ens ta dig upp på övervåningen?
Jag ville inte väcka dig.
-Var gårdagskvällen jobbig? -Den var lång.
-Varsågod. -Tack.
Var mjölken sur? Det var strömavbrott i natt.
-Skulle jag köpa lakan till din mamma sen? -Min mamma?
Det är inget fel på mjölken.
-Det är komjölk. -Vilket djur hade du väntat dig?
Jag vet inte om vi träffar dem i helgen, men jag kan ju ändå köpa det.
-Det blir bra, Kathryn. -"Kathryn"?
Va?
-Det har du inte sagt sen första dejten. -Tänka sig...
Du behöver sova. Du får inte köra när du är så här trött.
Jag måste gå. Jag har ju det där mötet i dag.
-Lycka till. -Tack.
-Ha en bra dag...Kat. -Sov en stund!
-Vakna, Trevor! -Jag är vaken!
Jag är vaken.
Frukosten är serverad.
Hej, det är Marcy. Vi träffas på T.E.L.L.
Försök inte att smita, Marcy. Jag vill att vi åker till sjukhuset.
Nej.
Du kan inte bara låtsas som om du inte hade ett anfall i förrgår.
Vad som än händer i övrigt, var det på riktigt och det var allvarligt.
Jag tänker inte låtsas som ingenting. Du behöver träffa en läkare.
-Jag är läkare. -Va?
Vet du vad läkaren skulle säga? Att det var något som liknade en absens.
Signalerna i hjärnan hakade upp sig i ett tresekundersmönster.
Hon skulle vara förbryllad, då det oftast drabbar barn, och beställa magnetröntgen.
-Varför sa du inte bara det? -För att... Det är så mycket mer.
Ge mig en ledtråd.
Nånting, bara. Jag är din assistent, jag kan tvinga dig till sjukhuset.
Vad är det för datum? Den trettonde?
Ett mindre passagerarplan kommer att störta i Oregon. Fyra personer omkommer.
Om det inte händer, följer jag med dig till läkaren.
Ingen kan förutse en sån sak.
Då får du som du vill, och jag följer med till läkaren. Överens?
-Jag vill ha ditt mobilnummer också. -Jag har ingen mobil.
Det är alltså hemligt.
Ta den här. Jag köpte den till nån som... Det spelar ingen roll.
Om det ringer är det jag, så svara.
TIDPUNKT FÖR DÖDENS INTRÄFFANDE:
TIDPUNKT FÖR DÖDENS INTRÄFFANDE: 00.15
Välkommen till det 2000-talet. Jag är resenär 3569.
Helvete...
-Vad tycks? -Om vad då?
-Vårt högkvarter. -Hisnande vackert.
-Ingen budbärare? -En unge skulle nog väcka uppmärksamhet.
-Det skulle ju bli en enkel överlämning. -Direktören kände inte till tabletterna.
En dödlig dos fentanyl, antagligen som reserv om han inte skulle våga skjuta sig.
Skottet var den registrerade dödsorsaken.
-Var ingen annan från hans grupp där? -Nej, vi letade.
-Ingen panik, direktören ordnar en ny. -Om det hinner dyka upp nån, ja.
-Har du memorerat alla kandidater här? -Jag har memorerat allt.
Gläns lite. Hur många är det sen 8.30?
Det är ingen bra dag. En byggarbetare dog av en elchock i morse.
Han skulle ha blivit en ypperlig värd, men olyckan var omöjlig att avstyra.
Olyckan är redan på nyheterna.
-Om några timmar går en operation snett... -Det dröjer alltså. Hur mycket tid har vi?
Ungefär 30 timmar.
Vi bör köra bort antimaterian från stan.
-Nej, direktören måste ha en plan för den. -Antagligen som energikälla.
Den andra gruppen måste kunna hitta oss.
Jag kan skicka ut ett nödrop på djupnätet, men då kan FBI snappa upp det.
-Det där känner du till. -Försök. Jag avstyr byrån om det behövs.
Vi kan försöka förlänga livslängden på enheten med en extra energikälla.
Bra. Jag ska prata med resenären som levererade den.
-Är du säker på att det är klokt? -Nej.
-Delaney. -Det här är major Gleason.
Jag hoppades slippa höra er röst igen.
-Vi hade aldrig antimaterian, inte sant? -Ni körde ju iväg med den i går.
-Det trodde jag också. -Varför är ni inte ute och provspränger?
Nåt smällde, men inte det vi väntat oss.
-Herregud. När då? -På väg till basen.
-Och skadorna? -Lastbilschauffören ligger i koma.
-Men det var ingen megatonexplosion. -Vad är det ni antyder?
Att den aldrig fanns där eller att ni behöll den. Vi måste snacka.
Jag väntar här borta.
Hej då, gumman.
Vi ses.
-Hej. -Protokoll 6, agent MacLaren.
-Får inte agent MacLaren tala med polisen? -Tala inte om er själv i tredje person.
Är det ett FBI-ärende?
Såtillvida att FBI vill slippa en antimateriaexplosion i stan, ja.
Allvarligt?
Har direktören godkänt att ni tar kontakt? Annars får ni gå härifrån.
Resenären vi skulle träffa dog.
Vid tvekan, invänta instruktioner från direktören via budbärare eller resenär.
Var finns gruppen vi skulle lämna över till?
Jag vet inte. Jag ska inte veta.
Jag vet hur det är. Ni är ny och ert första uppdrag har skitit sig.
Jag har varit här i ett år. Sånt händer.
Det finns skäl till att vi inte har kontakt. Vi har grupper i hela världen...
Protokoll 6. Jag kan reglerna, men jag behöver hjälp.
Ska vi köra ut det i ödemarken eller riskera att ödelägga en hel stad?
Svårt val. Gör rätt, är ni snäll.
Bara fyra personer omkom, tack vare att piloten gick ner i ett obebyggd område.
Hur är det? Du är svettig.
Jag föredrar att inte ha bomber hemma...
Jag tror att det är klart nu, Philip.
Har du skaffat mobil? Vem är det som ringer?
Min personliga assistent.
Ja?
Hur kunde du veta det, om du inte själv var inblandad?
-Det kan jag inte säga. -Det här är ju vansinnigt.
Om det hände skulle jag slippa följa med till sjukhuset.
-Ja, men det här trodde jag inte. -Det hände. Du bad om en ledtråd.
-Jag måste lägga på. -En fråga till.
Det här med FBI, är det nåt farligt?
Det beror på...
Vad är det som händer?
-Vad hände? -Han skakade och kortslöt kretsen.
-Han har hjärtstillestånd. Hämta väskan.
Marcy?
-Marcy? -Kom igen nu, Philip...
Marcy?
-Kom igen! -Marcy?
Kom igen...!
Kom igen!
Han är tillbaka.
Säg nåt, Trevor.
Vi vann ingen tid.
Tvärtom, det är inte mycket kvar.
Jag vet inte vad som hände. Min hand började skaka.
Du kortslöt reservenheten och laddade ur kondensatorn i enheten.
-Jag ber om ursäkt. -Kan du försöka igen?
Inte på så här kort tid.
Vad sa Boyd?
Att jag bröt mot protokoll 6 och att vi får lösa våra problem själva.
Lösningen måste vara att få iväg den där.
Borde inte direktören ha meddelat det då?
-Det finns alltså en annan lösning. -Som vi ska komma på inom fem timmar.
Det finns ingen säkert plats för antimaterian här. Den måste långt bort.
Jo, det finns det. Det är ju självklart. Där den skapades.
-Delaneys labb? Det är ju vansinnigt. -Jaså?
Det är ju byggt för att förvara antimateria.
Och det är bara en halvtimme dit.
Gruppen vi skulle överlämna den till måste ha haft andra planer.
Inga planer håller i det förflutna. Får du fram en karta på den där fornlämningen?
För det första: Den här är toppmodern i den här tiden.
För det andra: Ska jag inte bara hacka deras system?
Jo, gärna.
-Inte för att vara glädjedödare, men... -Kommer inte Delaney att märka det?
Jag har redan brutit mot protokoll 6. Jag kanske borde berätta. Vad är det?
Skolan har ringt mamma. Jag missade ett prov.
Jag är inne.
Jag kan stänga av säkerhetssystemet, säkert elen också.
Men mest nytta gör nog en översvämning från kylvattentanken i byggnad 26.
Vad tror ni?
Men för helvete...!
Vi ses, Jason.
-Din vän är enträgen. -Ja.
Nu gav han upp.
Varför behöver en bibliotekarie en personlig assistent?
Min värds identitet var uppdiktad.
Det var resultatet av en övning i sociala media -
- vilket råkade vara vår enda informationskälla.
I själva verket var Marcy förståndshandikappad.
Är inte det allvarligt?
På sikt är det säkert dödligt. Men inte inom de närmaste dagarna.
Jag har tänkt berätta för MacLaren när jag har ställt en ordentlig diagnos.
Men nån måste ju veta, om jag skulle få ett nytt anfall.
Vi har alla våra bördor. Din är inte lättare.
Jag är läkare, jag känner igen symptomen.
-Jag hanterar det. -Ta en dos innan vi går.
Så att du inte darrar på handen. Det passar inte att sluta just i dag.
Jag är inte sugen på att krypa i säng med en massmördare.
Delaney? Vi ändrade ju historiens gång.
Hon har ändå skapat tidernas värsta vapen. Om militären inte hade fått bort det...
De använde henne som syndabock när deras egen anläggning fallerade.
Jag har sett henne i gamla dokumentärer. Hon är lika charmig som jäsande mäsk.
Sväng vänster här.
Hej, hur står det till? Vi ska åtgärda en översvämning i byggnad 26.
Legitimation, tack.
50 liter vatten per minut. Tiden går.
Varsågoda.
-God dag, jag kommer från FTRA. -Varsågod.
Jag har hackat övervakningssystemet. Det är ingen personal där vi vill vara.
Håll ögon och radiokanaler öppna.
-Anslutningen är där uppe. -Stå still.
Helvete.
Södra dörren.
Jag har redan stängt ventilen, så ni behöver inte låtsas.
Hade major Pittlös inte stake nog att göra det här själv?
Major Gleason som tog er antimateria härifrån?
Vi tog den från honom. Min kollega har den i väskan.
I en så liten väska? Knappast.
-Den är ganska tung. -En annan kollega siktar på er med pistol.
Rikta lasersiktet mot mig, Marcy.
Vi avstyrde en katastrof i natt. För att undvika ännu en måste materialet tillbaka.
-Vilka i helvete är ni? -MacLaren, FBI.
Vi ska förhindra bygget av historiens värsta massförstörelsevapen.
-Är tonåringen FBI-agent? -Bara jag. De är specialister.
Legitimera er.
I går räddade vi tusentals liv och förhindrade en kapprustning.
Men vår portabla behållare har begränsad batterikapacitet.
Visa mig.
-Ska den blinka så där? -Vi har ont om tid. Den måste flyttas.
Hur kunde ni skapa en stabil magnetflaska som är så liten?
Det kommer nån.
-Ett fordon, föraren är ensam. Militär. -Uppfattat. Avvakta.
-Det är ett fordon här. -Det är Gleason.
-Hur mycket tid har vi? -Minuter, sen smäller det utan förvarning.
-Få iväg honom så fort som möjligt. -Som alltid, då.
-Var är er personal? -Vi hade en läcka. Det här gänget städar.
Kan ni lämna oss ensamma?
Fortsätt arbeta, ni.
De skiter i vad vi säger, och jag är faktiskt lite rädd för er.
Kolla själv att det inte är här, så kan ni ge er av sen.
-Vi hinner inte med det här. -Inte än.
Om jag aldrig hade den, och den inte är här, så måste...
Vad är det som låter?
Jag ljög.
Den har aldrig funnits.
För varje ny antipartikel vi skapade inträffade kvantmikroförstörelser.
-Vi måste ta honom. -Vänta.
Jag ville behålla anslagen. Det gick framåt, men ni fick högst 1 mg med er.
Det måste ha varit svårt att medge. Och jag njöt faktiskt lite av det.
Men jag tror ändå att ni var nära, och vi vill att ni fortsätter.
Så mig slipper ni inte på ett tag.
Kan jag åtminstone få slippa er nu?
Givetvis.
Major Pittlös är på väg ut.
-Är behållaren laddad till 120 MeV? -Vi behöll den fulladdad.
Hur lång tid tar det här?
-Så där, den är inne igen. -Jag trodde att det skulle vara svårare.
Nej, den är tom.
10,3 g antimateria, fullständigt stabil.
-Hur nära var det? -Det gick inte att veta, sa jag ju.
Men ganska nära.
-Jag kan inte nog påpeka hur viktigt... -Så fan heller att ni är från FBI.
Vilka är ni? Blondinen är inte många år över 20.
-Och tekniken i väskan finns inte. -Uppenbarligen gör den det.
Jag arbetar för FBI, operationen är hemlig och vi kommer att träffas igen.
-Håll materialet i säkerhet tills vidare. -Vad innebär det?
Utom militärens räckhåll, och inte på löpsedlarna.
Om ni behöver nå mig eller behöver vår hjälp, ring mig.
-Men jag ringer nog er först. -Jag kan knappt vänta.
Vi var så här nära att ingripa. Ni räddade livet på honom.
Gleason?
Toppen...
-Fick du mitt meddelande? -Ja. Förlåt, jag har haft fullt upp.
Ja, läkarna sa ju att du skulle bli dig själv igen.
-Jag brygger te. Vill du ha? -Gärna.
Räddade du honom?
Jag hörde dig hjärt- och lungrädda nån som hette Philip -
- som hade fått hjärtstillestånd.
Sen tystnade telefonen och du har inte svarat på hela dagen.
-Ja, han mår bra. -Så bra då.
Bra.
Vad är planerna för i morgon, då?
Jag har funderat på det du sa. I morgon ska jag till sjukhuset.
Vill du ha skjuts dit -
- eller ska du fira dig ner från en helikopter?
Jag vill gärna att du skjutsar dit mig, tack.
Hej. Förlåt att jag blev så sen.
Tack! Vi ses i morgon.
Jag är hemma!
Är min man hemma för kvällen? Nämen, hejsan!
Vilken trevlig överraskning.
Öppna, så häller jag upp ett glas vin.
-Hej. -Resenär 3468.
Uppdragets utgång acceptabel, i ljuset av förmildrande faktorer, -
- men vidare regelbrott kan komma att beivras. Meddelandet slut.
-Vem är ni? -Mannen du vill sälja kakor till.
Men lilla vän, jag köpte ju två burkar av dig för en halvtimme sen.
Hej då!
Dem tar du med dig till jobbet i morgon. Blir de kvar här äter jag upp rubbet.
-Om du insisterar, så. -Hur har din dag varit?
Min dag har varit tråkig. Berätta om din dag i stället.
Berätta allting.
Översättning: Martina Nordkvist