EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
-Vent litt. -Din latsabb.
Jeg må ta denne.
Hayes. Ja.
Slapp av.
Manning pleier å kjøre på om etikk og miljø, men han gir seg alltid.
Konferansen er en ren formalitet.
Rørledningen kommer til å gå som planlagt.
Vi er ferdige til lunsj, så rekker vi golfbanen etterpå.
Jeg svetter som en gris. Denne treningen vil ta livet av meg.
Slutt å tulle.
Det er ikke det du kommer til å dø av.
Hjelp!
Kan noen hjelpe meg?!
Hjelp!
Det lukter godt.
Finmalt og økologisk.
Det høres snobbete ut, men det smaker enda mer snobbete.
-Takk. -Ingen årsak.
-Går det bra? -Ja.
Nei, det er bare...
Hva?
Jeg tror ikke jeg kan fortsette sånn.
Hvordan da?
At du bor her hos meg.
Det går bra. Jeg snakket med sjefen din.
Det handler ikke om jobben... Har du snakket med sjefen min?
Ja, jeg løste det.
Hva skulle du si?
Å late som vi er noe vi ikke er.
Jeg sier at det er platonisk, men -
- hvis jeg skal være ærlig mot meg selv...
Det gjør ikke noe.
Jeg tror kanskje at det -
- er best hvis du finner et eget sted.
Jeg visste ikke... Det siste jeg vil er å gjøre deg opprørt.
Du må på jobb.
Ikke tenk på meg, jeg finner noe.
Det må ikke skje i kveld.
Det er greit. Jeg forstår.
Gjør du?
-Men jeg har planlagt middag... -Det går bra, David.
Det er bare...
Du bør gå på jobb.
-Unnskyld. Er det noe problem? -Ja, det er det.
-Hva skjer mellom deg og Carly? -Carly?
Ikke lat som ingenting, da blir jeg sint.
Akkurat. Og da vet vi jo hvordan det går ...
Jeg foreslår at du ikke prøver det med meg, spesielt ikke her.
Oss menn imellom ...
Vi kranglet og ble separert. Du har moret deg med henne ...
Moret meg?
Jeg har sett deg der.
Hun er moren til barnet mitt. Jeg vil fikse familien vår.
-Hvis du er i veien ... -Det er du som er i veien. Jeg skal ned.
-Syns du dette er morsomt? -Nei, patetisk.
Jeg snakket med Carly Shannon på jobb.
Blåmerkene talte et tydelig språk.
-Ulykker skjer. -Nei, ikke nå lenger.
Vet kona di at Carly er halvparten så gammel som deg?
Hvis du var smart, hadde du skjønt -
- at Carly ikke vil ha en voldelig, alkoholisert taper, og latt henne være.
Jeg tar neste heis.
Har du ikke high school-eksamen?
Jeg har tatt prøven, men venter bare på det formelle resultatet, Mr Donald.
Du kan kalle meg Hank.
Har du noen erfaring i landskapsplanlegging?
Nei, men jeg lærer fort.
Dette er ikke sexistisk ment -
- men det er et krav vi stiller her. Ikke ta det ille opp.
Hva da?
Kan du løfte den sekken der?
-Hvor vil du ha den? -Der den lå.
Kom hit i morgen, så får vi se hva du er god for.
Jeg kommer klokka seks.
Greit, men alle andre begynner sju.
Høres bra ut, Hank.
Sett deg, superstjerne.
De ringte fra skolen. Mora di var ikke her, så jeg måtte ta den.
Du har skulket enda en prøve.
Du er suspendert i ei uke.
-Jeg forstår. -Det tror jeg ikke.
Lærerne vil ikke ha deg tilbake. Du får ikke ta eksamen.
-Jeg kan ta opp prøvene. -Du har gått glipp av for mange.
Vi har bestemt at vi skal sende deg til en militær internatskole.
-Sender dere meg vekk? -Åtte måneder.
Du kan få opp karakterene. Lære deg å ta ansvar, og søke på college igjen.
-Det må vi nok snakke om. -Det er ikke du som bestemmer.
Gary...
Skal vi ikke snakke mer?
Gary!
FBI PERSONALIA
Hva i helvete?
HA DEN ALLTID MED DEG
Den er både digital og mekanisk.
Avansert, basert på vår teknikk.
Det håper jeg, den lå jo i min bil.
-Ikke noe grensesnitt? Ikke noe signal? -Det er det jeg undersøker.
Jo, den er definitivt fjernstyrt.
Kanskje jeg kan... Nei, fanken!
Hvis jeg har en proxy... Nei, idiotisk!
Om det er noe du ikke er...
Unnskyld, sjef, jeg tenker ikke klart.
Hvis du trenger noe for å fungere, så skal jeg ikke hindre deg.
Jeg må prøve i noen timer til.
-Det er tøft å holde seg nykter. -Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Jeg får faktisk hjelp, i en støttegruppe.
-Vennen min Ray tok meg med. -Venn? Så bra.
Går det an å skanne den for å se hva som er inni?
Hvis ikke dette funker, må jeg prøve å tvinge nøkkelkoden.
Boksen er isolert. De vil ikke at du skal vite hva det er.
Hva skal jeg gjøre med den, annet enn å ha den med meg hele tiden?
Direktøren må ha en plan.
Det har jeg hørt før.
-Kan jeg hjelpe deg? -Har du et øyeblikk, Mrs MacLaren?
-Til hva da? -Ingen fare, det gjelder en privatsak.
-Hallo? -Hei. Unnskyld, vekte jeg deg?
-Det går bra. -Så bra.
Jeg ville bare fortelle når jeg skal være hjemme i dag, -
- hvis du vil hente tingene dine.
Ikke at du trenger hjelp, men hvis du trenger det, så kan jeg hjelpe til.
Eller så kan jeg holde meg borte, hvis det er bedre.
Du kan gjerne være der, hvis du ikke har noe imot det?
Nei, ikke i det hele tatt.
-Når er du der? -Jeg kan være her hele dagen.
-Ok, da sees vi i ettermiddag. -Ok.
Ha det.
God morgen, 3468. Jeg skal fortelle om oppdraget ditt.
-Og du er? -3112. Du kan kjøre.
Målet er kongressmedlem Bishop.
-Målet? Hva betyr det? -Det var det budbæreren sa.
Bishop sitter ved siden av deg på første klasse, 1A og 1B.
-Det er i dag. -Er det et problem?
Nei, men...
Jeg har aldri flydd før.
-Skal jeg ha bagasje? -Du har boksen. Det holder.
Du kommer gjennom sikkerhetskontrollen, og den åpnes når tiden er inne.
-Jeg trenger litt mer enn det. -Jeg har ikke mer.
-Kan du slippe meg av der jeg skal? -Du vet at jeg er en FBI-agent?
Bare noen kvartaler til.
God morgen. Jeg vet at jeg er tidlig ute, men jeg tenkte...
Carly... Våre behov har forandret seg. Vi har ikke noe jobb å tilby deg.
-Tenk gjerne på meg hvis noe dukker opp. -Det kommer aldri til å dukke opp noe.
-Hvorfor ikke? -Det vet du.
Nei, det vet jeg faktisk ikke.
-Jeg trenger virkelig denne jobben. -En bakgrunnssjekk viste alt.
Vold mot politi.
-Du forstår ikke, han er mitt barns far. -På hvilken måte gjør det saken bedre?
Det 21. har noe som heter Uber.
Det er kona mi, unnskyld meg.
-Hvor er du? -På vei til flyplassen.
-Vi må snakke sammen. -Ikke nå, jeg skal eskortere noen til D.C.
Vi drar klokken 13.30.
-Skal du dra? -Bare én natt, jeg ringer så fort jeg...
-Kath? -Du slapp i det minste å drepe henne.
Hva i helvete mener du med det?
Jeg er på vei til en begravelse. Hva tror du at jeg mener?
Du kan stoppe her.
Unnskyld, jeg prøver.
-Går det greit? -Behandlingen hjelper.
-Hvor lenge har du holdt på? -Noen uker.
-Og det funker? -Det holder anfallene i sjakk.
Jeg vil bare kjøpe litt tid.
Jeg beklager.
-Direktøren gjorde feil med oss begge. -Du burde ikke ha vært alene i dette.
-Jeg har bare tenkt på mine problemer. -Jeg har fått hjelp.
Av David. Han tappet ryggmargsvæsken jeg har brukt til å lage serumet.
Han er i stand til det, og -
- han bryr seg om meg.
-Kastet han deg ikke ut? -Det var ikke sånn.
Hvordan går det?
Jeg har vanskelig for å forstå hvorfor en plante er viktigere enn en annen, -
- men jeg gjør som du sa.
Vi må snakke sammen. Jeg vet at mye er forandret mellom oss.
Du slo meg, og nå sender du meg til militærskolen.
-De forandringene? -Siden du sluttet å spille.
-Siden jeg fikk hjernerystelse? -Det jeg mener er...
Alle sønner må en eller annen gang ta ned faren sin fra pidestallen, og se han...
Som den han egentlig er?
Akkurat. Den fyren.
-Ja. -Jeg vil bare si, oss karer imellom...
Unnskyld at det har gått galt mellom oss, men jeg gjør mitt beste.
Forresten...
Du trenger ikke gjøre det der mer.
Mora di ba meg gjøre det mens hun er borte.
Gary...
-Er det golf seinere? -Klokka 13.
Kanskje vi kan se det sammen.
Se nå, et øyeblikk.
Hva er det, Carly?
Står det "politivold" på rullebladet mitt?
Det var kanskje etter at du slo meg og tok bilen min.
-Hvor mange ganger har du slått meg? -Eller da du sparket meg i skrittet.
-Et vitne må ha anmeldt det. -Noen vil sikkert høre min side.
De vet at jeg er en god familiefar.
Hva vil du?
Jeg vil ha oss. Sønnen min og familien min.
Jeg skal fortelle en hemmelighet, Jeff.
Den kvelden da du smalt hodet mitt i kjøkkenbenken...
-Du skulle drepe meg. -Hva mener du?
Jeg skulle åpne skuffen og tatt fram pistolen, -
- men du var for sterk og for rask.
-Pistolen gikk av, og jeg blødde i hjel. -Det er galskap.
-Du trenger hjelp, Carly. -Det jeg trengte, var en jobb.
Du tok fra meg den muligheten.
-Er du der, Philip? -Hva er det, sjef?
Jeg drar utenbys. Jeg fikk et oppdrag av en reisende.
-Hvor vil du ha oss? -Jeg skal fly alene til D.C.
Dere kan ikke kontakte meg når flyet når 20000 fot, -
- noe som er ganske skremmende.
Jeg ringer når vi lander klokka 18.30.
-Det er den tryggeste måten å reise. -Fastspent i en stol oppe i lufta?
God kveld. Hei.
-Hei. -Mr MacLaren, rett til høyre her.
Hei, velkommen.
Lenger ned i gangen.
Unnskyld meg.
-Skal jeg legge det opp for deg? -Nei, jeg vil ha det hos meg.
Hei, velkommen.
Hei, Mr Bishop.
Rett til høyre her. Hei!
Du trenger ikke reise deg.
-Unnskyld meg. -Ja visst.
-For en dag... -Ja, samme her. Jeg heter...
Unnskyld meg. Det er meg, Jim. Jeg sitter på flyet nå.
Jeg kom rett fra begravelsen. Det var greit.
Ja, jeg er klar. Det vet du.
Jeg har snakket med styret, Hayes' død skal ikke påvirke.
Vi får avtalen signert, så har vi snart rørledningen på plass.
Vi ses i D.C. Ha det.
Det går bra.
Mac?
Dette er spesialagent Grant MacLaren, legg igjen beskjed etter pipetonen.
Hei, det er meg.
Jeg trenger å snakke med deg om Jeff.
Han saboterer hele identiteten min.
Du er den eneste som kan hjelpe meg.
Det burde vært mer plass på første klasse.
Jeg har ikke noe å sammenligne med.
-Første gangen? -Ja.
Det er det samme oppe på 35000 fot, samme papirtynne vegger.
-Papirtynne? -Ta det rolig.
Større sjanse for å bli spist av hai enn å være med i en flystyrt.
Flaks vi ikke flyr over havet.
-Kan du slå av telefonen? -Jeg er kongressmedlem.
Hyggelig å ha deg om bord, men du må fortsatt slå den av.
Når vi er i lufta, har du tilgang til wi-fi.
Man har ikke mange fordeler lenger.
Første rad.
-Hva jobber du med? -FBI, spesialagent MacLaren.
Ted Bishop. Burde ha sett det på dressen.
Jeg bare tuller.
Da har du vel hørt om Hayes' død?
-Ja, vi håndterer det. -Så bra.
-Nå drar vi. -Bra.
Du sa at jeg trenger hjelp. Jeg trenger hjelp med sønnen vår.
-Nå? -Se det som et tilbud om fred.
Jeg kommer ikke til å være barnevakt hver gang...
Jeg skal på jobbintervju. Jeg får si sannheten fra begynnelsen av.
Så får vi se hvordan det går. Nå har du sjansen til å fikse forholdet vårt.
Hei, store gutten.
-Hvor lang tid trenger du? -Omgås sønnen din i stedet.
Så får du se hvordan det er.
Hei... Nå skal du henge med pappa en stund.
Vi kan kjøpe is, spille Space Kabob.
Skyte litt... Jeg bare tuller.
Hei. Kom inn.
Jeg har ikke pakket noe enda. Jeg visste ikke hva du ville ha.
Jeg har ikke så mange ting.
-Jeg tenkte mer på mine ting. -Jeg tar ikke tingene dine, David.
Jeg trenger jo ikke alt dette. Har du ei tekanne?
Det må jo alle ha til -
- te.
-Ta den, jeg insisterer. -Ok.
Dette...
Dette er mye vanskeligere enn jeg trodde.
-Ja, det er vanskelig for meg også. -Er det?
Er det virkelig mulig, Marcy? Det føles som om jeg holder på å dø.
-Hva er det? -Ingenting.
Du skulle si noe.
Takk for tekanna.
Det var ikke det. Fortell hva du skulle si.
Jeg er døende.
Mener du at du føler det på samme måte?
Jeg føler det på samme måte, men...
Det var ikke det jeg mente.
Anfallene som du hjalp meg å behandle, de er bare symptomer.
-Dette er altfor mye. -Vi har bare kjøpt meg mer tid.
-Jeg har ikke så lenge igjen. -Og du skulle bare dra?
Jeg vil ikke at du skal gå gjennom det.
Hva har jeg sagt om å gjøre ting alene?
Forstår du hva det hadde gjort med meg hvis jeg hadde kastet deg ut?
Når?
Ikke i dag.
-Jeg kan hacke meg inn og slette det. -Det holder ikke.
-Jeg trenger MacLarens hjelp. -Han skulle si fra når han landet.
Ok... 13.30 i D.C?
Flight 329 til Washington har akkurat lettet.
329? Nei.
-Nei, nei... -Hva er det?
-Vi har et problem, Marcy. -Det er oppfattet.
Hva er det som er oppfattet?
Det er mye flott vær her på en av landets vanskeligste golfbaner.
Tiger er her, det er også Danny Willett...
Trevor, vi har et problem.
Oppfattet.
-Banen ser ut til å være fin. -Det er den.
Det går visst veldig fort.
-Unnskyld meg, jeg må på toalettet. -Selvfølgelig.
Kat! Hva gjør du her?
Unnskyld, Grant, dette er så pinlig.
Jeg trodde at du skulle være her med en kvinne.
Da jeg så deg snakke med mannen, forsto jeg...
Dette er kapteinen, vi har kommet inn i et turbulent område.
Gå til plassene deres, og spenn dere fast.
Jeg jobber jo!
En politimann kom hjem til oss og sa at du ligger med kona hans.
-Hva?! -Han hadde sett deg hjemme hos henne.
-Dere må sette dere. Nå! -Jeg er FBI-agent.
Jeg er flyvertinne. Gå og sett deg. Jeg sier det ikke igjen.
Vi kan snakke seinere, Grant. Gå, du.
Det er ingen fare, ikke vær redd.
Er det noen som hører meg?
Det er Mac, hører noen meg?
Hører du oss, sjef?
-Flyet er ikke lavt nok enda. -Er det noen som hører meg?
Ja, er alt bra?
Nei, vi faller...
Har boksen åpnet seg?
Nei, ikke enda.
Hva vet du om denne flighten?
Jeg innså ikke at det var flighten din før det var for sent.
329 til Washington styrter klokka 14.53 i dag.
-Noen overlevende? -Alle 141 om bord dør.
-Nå angrer du deg vel? -Det er kapteinen igjen.
En av våre målere har reagert.
Sikkert ingenting, men vi snur.
Skal de snu? Jeg må være i Washington til 16.
Kjenner du lukta? Hva er det for noe?
Litiumbatterier i bagasjerommet begynner å brenne.
-Hvordan styrter det? -De prøver å snu, men rekker ikke tilbake.
-Hvordan forhindrer jeg det? -Si til piloten at dere må stige.
-Sett deg ned nå! -Si til piloten at han skal stige!
-Det er røyk i kabinen. -Det er hull i lasterommet.
Unnskyld...
-Det er for sent. -Det må være oppdraget mitt å...
Avvent.
REDD BISHOP
Grant! Hva er det som skjer?
-Hva driver du med? -Jeg har et oppdrag.
Hvordan får jeg feltet til å beskytte mer enn to personer, Trevor?
-Hvem er Trevor? -Det krever enorm kraft.
-Hva er det der? -Vær stille.
-Det var derfor du ikke fikk vite noe. -Hva mener du?
Fortsett å improvisere.
Direktøren visste at du vil redde alle. Det går ikke.
Jeg prøver ikke å redde alle, jeg vil redde kona mi som overrasket meg.
Det er tre personer. Det må finnes en måte.
Avvent.
-Han kommer til å trenge gjenoppliving. -Jeg vet det.
Kona og MacLaren er ikke på lista. De er strøket alt.
Av hvem? Ingen av oss har jo fått dette oppdraget.
Vi improviserer, men det liker visst ikke framtida.
Mac er i trøbbel, vi snur ikke!
-Hva er det som skjer? -Det brenner i lasterommet.
Vi kommer til å klare oss, men du må gjøre akkurat som jeg sier.
Vi har en mindre brann i lasterommet.
Brannsystemet tar hånd om den, -
- men vi går ned for sikkerhets skyld.
-Se på meg. Flyet kommer til å styrte. -Herregud.
Men jeg har denne, den skaper et energifelt -
- som beskytter oss gjennom styrten og mot vrakdelene.
-Jeg kommer til å dø. -Nei.
-Ja? -Hvem snakker du med?
Jeg har kontrollert tallene, det er ingen sjanse for at den holder tre.
Vi må prøve.
Nei, til og med to er på grensen med tanke på nedslagsvinkelen.
Vi kan dessverre ikke redde henne.
Vi forbereder for nødlanding.
Vi har fem minutter på oss, så det er viktig at dere hører etter.
Fem minutter.
...lengst ned sånn at døren går opp.
Tiden er inne.
-Spenn deg fast! -Ikke prøv å stoppe meg, er du snill.
-Kom igjen. -Jeg skal ingen steder med deg.
Alle her skal dø i dag, men du skal klare deg, av en eller annen grunn.
Vær ydmyk og takknemlig, og reis deg før jeg drar deg hit.
Vi rekker ikke tilbake til flyplassen, vi må nødlande.
Når jeg sier fra, skal dere innta den posisjonen kabinpersonalet har lært dere.
Takk.
Hva gjør du?
-Sett dere! -Hvor skal du, Grant?
...hold armene rundt beina.
Kan dere ikke innta posisjonen, -
- kryss håndleddene og plasser dem på stolryggen foran dere.
Barna skal lene seg framover...
Sett deg her.
...og holde rundt beina.
-Vær rolig, så går det bra. -Jeg tror deg ikke.
Det spiller ingen rolle, bare du gjør som jeg sier.
-Philip... -Ja?
Fortell om styrten.
De mister snart kontrollen på grunn av brannskader, -
- og flyet styrter på et jorde.
Det blir ikke mye mer igjen enn bakpartiet.
Det er det eneste som er intakt på bildene.
-Da kan noen overleve der. -Det sa han ikke, G-kraften blir enorm.
-Takk. -Du rekker ikke å redde henne.
Vent her, jeg er snart tilbake.
Sett deg ned!
Unnskyld for at det tok så lang tid.
-Hvor skal vi? -Du skulle ikke ha vært med.
-Nei, unnskyld. -Så jeg improviserer.
Kom.
Reisende 3468, du er tatt av oppdraget.
-Herregud! -Kom.
-Hva sa hun for noe? -Bare følg meg.
Her.
-Hvem pokker er dette? -Kona mi. Hun skal også bruke apparatet.
Hold hardt i denne. Sitt nærme hverandre. Nærmere.
-Ikke slipp. Forstår du? -Nei, jeg forstår ikke.
Stol på meg. Når den blinker rødt, trykker du på knappen, det er alt.
-Hvor skal du? -Du klarer dette.
Ikke gå.
Du kommer til å klare deg.
45 sekunder...
Vi ser dere. Lykke til.
Dukk og hold hodet bøyd. Kryp sammen!
Kryp sammen!
Vi må skille dem! Knepp opp skjorta!
Hvor er han?
Unna.
Faen ta han!
Unna!
Han satte seg i bakpartiet.
-Vi klarte oss. Vi klarte oss faktisk! -Hvor er Grant?
Den jævelen snakket sant.
Grant!
Hvor er Grant?
Grant!
-Dere er ikke ambulansepersonell. -Reisende 3569.
-3326. -Velkommen til det 21.
Hvordan kom de hit så fort? Nei! Vi skal ikke være her!
Slipp meg!
Oversettelse: Asle Rovik