EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Agent MacLaren forklarte aldri hvordan tekanna mi ble ødelagt.
Du vet vel ikke...?
Det spiller ingen rolle.
Jeg la teposen rett i koppen. Forsiktig, den er varm.
-Hva er dette? -Mener du det?
Det er te.
Han sa at du ville ha glemt de siste månedene, bare.
Det er godt. Jeg liker det.
Ja, jeg vet det.
Blås på det, så du ikke brenner deg på tunga.
Eksperimentet du gikk gjennom... Hva handlet det om?
-Gjorde det vondt? -Det kan jeg ikke si.
Du husker ikke.
Nei, men det er ikke derfor jeg ikke kan si det.
Fordi det er en hemmelighet? Det husker du iallfall.
Det spiller ingen rolle.
Ærlig talt kan jeg ikke si hvor lettet jeg er.
Hvorfor kan du ikke si det?
Det kan jeg...
Hva sa MacLaren om meg?
Alt. Vi kjente hverandre via jobben, og at jeg jobbet undercover, -
- men at vi ble venner, og at jeg bodde her midlertidig.
-Var det alt? -Det var alt han rakk før du kom.
Akkurat, men...
Det viktigste var at vi står hverandre nær, og at jeg kan stole på deg.
Da jeg gikk på college tok jeg timer i hukommelsestap.
Merkelig nok husker jeg ikke hvilke kurs det var, -
- men jeg husker at vi lærte at minnet ofte kommer tilbake.
Det håper jeg på.
REVIDERT DØDSTIDSPUNKT
Hva er det, Charlotte? Hadde du mareritt?
Det går bra, mamma er her nå.
Charlotte?
-Charlotte? Er alt bra der inne? -Nei.
Kom inn.
Hva gjør du her?
Jeg tenkte at vi kunne trene sammen, -
- og gå og spise frokost etterpå.
Jeg mener... Hva gjør du her?
Hva mener du? Jeg ville treffe deg.
-Dette gjør jeg ikke. -Hva da?
-Gå av den der en stund. -Vil du snakke nå?
Har hun gjort det slutt?
-Hva? Hvem? -Ikke fornærm meg.
Hva heter hun?
Vil du gjøre dette her. Greit. Hva heter hun, Grant?
Vi starter samtalen med det.
Hvordan visste du?
-Jeg var ikke sikker, men nå vet jeg. -Kat...
Det var sist vi hadde sex, -
- etter overraskelsesfesten din.
Hele tiden lurte jeg på hvem som hadde lært deg alt det.
Så forsto jeg at det bare kunne være en forklaring.
Det var som om du var en annen person. Hvordan tror du det føltes?
Det var jeg, på en måte.
Jeg kan bare si at jeg er her nå, og jeg blir.
Jeg er ikke sikker på om jeg vil det.
-David? -Oi... Ja?
-Hei. -Hva er dette her?
-Hva skal jeg se på? -Disse arrene.
De er nye og ser ut som de kommer fra en skalpell.
Stemmer. Ja, du utførte enklere operasjoner på deg selv.
Du satte inn en vagusnervestimulator som skulle være bra mot anfallene.
-Gjorde jeg det selv? Hvorfor det? -Det lurte jeg også på.
VNS-terapi fungerer ikke ved eksisterende skade.
Det sa du også, etterpå.
-Jeg ble rasende. Det var blod overalt. -Jeg tok den iallfall ut igjen.
Det eneste som hjalp, iallfall midlertidig, var lumbalpunksjonene.
Du laget et slags serum av væsken.
-Det kan jeg ikke ha gjort selv. -Nei, jeg hjalp til.
Kan jeg lage litt kaffe før vi fortsetter?
-Har du noen medisinsk utdanning? -Nei, du lærte meg.
Husker du kaffe? Vil du ha kaffe?
Om disse behandlingene ga meg mer tid...
-Da reddet du livet mitt. -Du skylder meg ikke noe.
Du kunne gjort meg en tjeneste, bare...
Knepp igjen et par knapper i den skjorta jeg tenkte å ha på, -
- men det går bra.
-Plager det deg? -"Plager" er feil ord.
-Er dette bedre? -Jeg vet ikke.
David... Var vi intime med hverandre?
Siden du bare har mitt ord for det, bør jeg ikke si noe om det.
Hvis det der var en test, var jeg faktisk ikke klar.
Det var som takk for all hjelp.
Jeg trodde kanskje du husket noe.
-Ja, en ting... -Hva da?
Er du journalist?
Sosialarbeider.
Alt i orden, vi får bare fortsette.
Hei, det er meg. Jeg trenger din hjelp med Jeff.
Jeg har lagt igjen beskjeder til deg. Han vil ha omsorgen for sønnen min.
-Din sønn? -Ja.
-Hva skal jeg gjøre med det? -Snakk med ham.
-Som FBI-agent må du kunne... -Han har allerede kontaktet meg.
-Jaså? Jeg kunne ønske han døde! -Du må få situasjonen under kontroll.
-Jeg trenger din hjelp. -Trevor klarer seg jo selv.
Du ligger vel ikke med ham?
Du får løse dine egne problemer, Carly. Som vi andre gjør.
Rene skulle skrive "?brystforstørrelse holder ikke" på bildene mine.
-Hevnet du deg ikke? -Hva?
Det er det som er problemet ditt. Du lar folk tråkke på deg.
Si noe nedsettende om Rene neste gang. Moren hennes har fyllekjørt.
Ellers må du innse at du ikke er like pen.
Det er kanskje mer realistisk.
-Jeg går nå. -En bra prat.
-Kan jeg få snakke med deg, ms Day? -Jeg har vel ikke noe valg.
-Kan du signere for en studietur? -Bør ikke foreldrene dine signere?
-De er døde. -Hva?
Herregud!
Hjelp!
Slutt! Hva driver du med?
-Hun prøvde å drepe meg! -Jeg merker det!
Slipp meg! Jeg har et oppdrag!
-Etter henne! -Hun er jo et barn!
-Hun prøvde å drepe meg! -Hva gjorde du?
-Det er noe på gang! -Hva da?
Jeg kan ikke bli her. Jeg drar til Ellis.
Nei, du skal ingen steder!
Vi må møtes, en Reisende prøvde akkurat å drepe Grace.
Unnskyld, det var vanskelig å finne fram.
-Jeg burde hentet deg. -Nå er jeg jo her.
Ikke en eneste SOS.
-Kanskje hun var ute etter deg. -Ja, så klart.
-Var det ikke bare en sint elev? -Nei, jeg var der.
Husker dere familien der overgangen mislyktes? Det var datteren.
-Som jeg tok til bestemoren? -Ikke se på meg.
-Charlotte. -Hun sa at hun hadde et oppdrag.
Da ble hun vert likevel.
-Hvorfor vil Direktøren drepe deg? -Fraksjonen må ha sendt henne hit.
Bare Direktøren kan sende Reisende hit.
Fortell dem hva du gjorde. Fortell, ellers gjør jeg det.
-Jeg gjeninnsatte Direktøren. -Hva?
Jeg startet operativsystemet om igjen med et virus for å hindre inntregning.
Hva sa man på 2000-tallet? Ctrl, alt, delete.
Det er umulig.
Direktøren er et avansert AI-program, og jeg er førsteprogrammerer.
Det er ikke umulig.
Nullstilte du et AI-program som har styrt våre liv siden lenge før jeg ble født?
Før du ble født, ja, men ikke jeg. Jeg var med å lage det.
Hvordan?
Hun lastet opp en kommando da hun lot som hun reddet Marcys liv.
Hvordan?
Da hun så koden, sendte hukommelsen den -
- over kvantebroen som ble skapt ved overføringen.
-Du utnyttet meg. -Jeg reddet deg!
Og nå redder jeg Direktøren. Er dere ikke det minste takknemlige?
-Hva skjer når Direktøren er frakoblet? -Kaos!
En midlertidig kraftkamp.
Fraksjonen tror ikke på den store planen.
Selv før Helios ikke påvirket framtiden, hadde de planer om å avvike.
-Dere har erfart hvor brutale de er. -Var det de som satte oss i burene?
-Og torturerte oss? -For å teste lojaliteten deres.
Og forhindre at dere ikke utførte et oppdrag de ikke likte.
Det var det første beviset for at de kunne virkeliggjøre sine ideer.
Så jeg kom hit for å stanse dem.
Hva gjør vi nå?
Direktøren kommer tilbake, sikrere enn før, og alt går tilbake til det normale.
"Takk for at du reddet oss, Grace."
Bring meg til Ellis før noen av dere skrives over og vil drepe meg.
-Hvorfor skulle det være trygt? -Han har tatt forhåndsregler.
Sjef?
Ja, få henne ut herfra.
Men ikke slipp henne av synet.
"Takk for at du reddet oss, Grace!"
Er denne din?
Ja.
Jeg arvet den av verten min. De historiske opplysningene stemte ikke.
-Vi burde fortelle deg alt... -Har du fortsatt misbruket?
Du hjalp meg med avvenningen, men jeg fikk et tilbakefall.
Maks åtte enheter fra og med nå. Mer enn det blir jeg ikke med på.
Fra nå av kommer jeg til å kontrollere dosene dine.
-Du er legen. -Og du er historikeren.
Du må kunne tenke klart.
Ellis!
-Hvor er han? -Ikke her.
I dag skal du få være med barnvakten.
Hold ut, vennen, så henter jeg deg etter jobb.
Vil du fly?
Det går bra.
Hei på dere!
Er du ok?
-Er du...ok? -Det går bra.
Jeg hadde ikke noe valg. Hun ville skyte deg.
-Ja, det ville hun. -Du så vel det?
Hva faen gjør du, Carly?
Carly! Du må bli her!
Carly!
Hvor faen var du? Det er farlig der ute!
Jeg trengte noen saker.
-Hva vil dere nå? -Fraksjonen sendte en morder etter meg.
-Ikke en veldig bra en, ser jeg. -Jeg klarte heldigvis å stoppe henne.
-Hvor da? -På skolen.
-Fulgte noen etter dere? -Vi er alene, slutt å tenke på deg selv.
Var du også med på tilbakestillingen av Direktøren?
-Det er over grensen. -Det måtte til.
Ikke tale om!
For et ego...
Når?
Da Marcy satt ved datamaskinen din.
Midt foran øynene mine!
-Hjelp meg her. -Hva er det for noe?
Er dette SQUID-transistorer?
Tror du at du er den eneste som har funnet ut hva fraksjonen holder på med?
Direktøren hadde sin egen plan, men den har du nok ødelagt nå.
Hva slags plan?
Meg. Og dette her.
Jeg ble sendt hit for å bygge denne.
Forskjellige team har jobbet med delene i flere måneder.
Den første delen kom allerede første dagen.
-En kvanteramme. -Det stemmer.
Går det skikkelig ille, må Direktøren flykte -
- og sende seg selv hit til 2000-tallet.
-Agent MacLaren. -Betjent Boyd...
-Hva holder du på med? -Hva har du gjort?
Hvorfor har jeg fått ordre om å drepe deg?
-Hvordan mottok du den? -Via budbringer, ikke skift tema.
-Hva har du gjort? -Ingenting, da ville vi ikke stått her.
Det var ikke Direktøren som ga ordren.
-Hva var beskjeden? -"Drep 3468", ikke mye tolkning der.
En annen Reisende ble nesten drept i dag.
-Av hvem? -Av en fraksjon fra framtiden.
-Det kjenner jeg ikke til. -Ikke jeg heller.
Men det har visst ikke gått så bra siden vi dro.
-Det holder ikke. -Det er alt jeg vet.
-Jeg vet bare det hun fortalte. -Da har vi problemer.
Det trenger ikke være det.
-Eller? -Jo, det gjør det.
Gå tilbake.
Gå tilbake, MacLaren!
-Hei, Marce! -David?
Så bra du kjente igjen stemmen min. Nå blir det litt verre...
Det står en mann her som ser etter deg, og han har en pistol.
-Har han gjort deg noe? -Litt.
Bare litt, men han ville skade meg mer hvis jeg ikke ringte deg.
Han har rettet pipen...
Jeg vet at det ikke heter det, men jeg kommer ikke på ordet.
Jeg tenker på geværløp...
Jeg kommer ikke på det, men han retter den mot hodet mitt, -
- så forestill deg det... Det er derfor jeg ringer, mot min vilje.
Kat...
-Hva gjør du her, Grant? -Unnskyld, men det er viktig.
-Hvordan fant du meg? -Jeg er FBI-agent.
Dra hjem og pakk og dra hjem til moren din noen dager.
-Hva foregår? -Vi har problemer på jobben.
-Det er ikke trygt her. -Er du i fare?
Jeg vet at jeg ikke kan stille krav, men du må gjøre som jeg ber deg.
Om det skjer deg noe på grunn av meg, vet jeg ikke hva jeg gjør.
Du mener det. Ok, jeg drar med en gang.
Si at du klarer deg.
Jeg følger deg til bilen.
Kom igjen.
Carly? Hvor faen er du?
Jeg er ille ute, og du må komme til stasjonen og hjelpe meg.
Ingen andre vet at jeg drepte jenta for å redde deg.
Du kan ikke bare dra og la meg takle dette her.
Ring meg.
SVAR NÅR JEG RINGER!
-Ja? -Det gjelder den østre veggen.
Huseieren har vel gitt deg beskjed? Det tar bare et par minutter.
-Huseieren? -Ja. Vent her, så er jeg snart ferdig.
Hallo?
Svar.
Hei Marce.
Dukk.
-Hva? -Dukk nå!
Herregud.
Herregud!
Marce?
-Du skjøt ham, Marcy! -Hva skulle jeg gjort?
Ellers hadde han drept oss.
Sov et annet sted til det er trygt her.
Skal jeg sove et annet sted?
Det ligger en død mann på gulvet mitt!
Jeg må ringe politiet.
Hvis du må dra dem inn i dette, må du si at du ikke vet hvem som skjøt.
-Vil du at jeg skal ljuge? -Nei, jeg vil at du går herfra.
Men om du vil trekke inn politiet, så lyv.
Jeg løser dette senere. Jeg må gå.
Marcy...
Du har kommet til agent Forbes telefonsvarer.
Legg igjen en detaljert beskjed, så ringer jeg deg tilbake.
Hei Walt, det er Kat igjen.
Unnskyld at jeg ringer, men jeg må snakke med deg.
Hva er det som foregår? Ring meg, vær så snill.
-Den kommer til å sitte bra. -Har vi noen plan for dette?
-Jeg får se når jeg skrur den på. -Det gjør du vel.
-Plan for hva da? -For når Direktøren skal komme.
Nå er hele gården beskyttet av en romtidsdemper.
Den dekker ca 100 meter rundt gården.
Ingenting kommer inn. Ingen elektronikk, GPS eller telemetri av noe slag.
Så vi er usynlige for fraksjonen?
Og for Direktøren, som ikke kan sende noen budbringere hit.
Når vi vet at Direktøren er tilbake, kan vi slå den av.
Så kan den komme hit eller bli der den er.
Uansett må jeg fore grisene og melke kuene.
Hvorfor setter Direktøren oss opp mot hverandre?
Grace har kanskje rett.
Vi straffes kanskje for at vi hjelper henne.
Ingenting, sjef. Ingen andre rapporter.
Alt ser ut som vanlig på dypnettet.
Om man ikke overlever, kan man ikke rapportere.
Svar, Trevor.
Trevor?
Han kan være i fare, vi må advare ham.
Ned!
Løp!
Hvorfor ser du sånn på meg?
Det er ingenting.
-Ikke si at du var forelsket i henne. -Hvem?
Hvem tror du?
-Var det derfor du tok henne ut i skogen? -Grace Day var et herlig menneske.
-Hun fortjente ikke å dø. -Snakk om meg i korrekt tempus.
Hvis du skal late som du er henne, har du mye jobb å gjøre.
-Og det sier du? -Hva mener du?
Verten din var en trassig mobber -
- som bare var flink i "fotball".
-Trevor brydde seg ikke om Grace. -Hun fortjente ikke å dø!
Men det gjorde Trevor?
Skal eksistensrett være merittbasert?
Din hykler.
Hvordan går det for oss?
Jeg må sjekke med teamet mitt.
Dra til låven, vi kommer straks.
-Nei... -Hva er det?
-Jeg glemte Poppy. -Hvem er det?
-Skilpadden min. -Var den din verts?
Nei, jeg kjøpte et husdyr. Som selskap.
En skilpadde?
Det var mange skudd der. Tenk om hun ble skutt. Klarer hun seg?
Det tror jeg.
Du er annerledes, det er rart.
Sammenlignet med hva?
Den Marcy jeg kjenner, eller kjente.
Jeg vet ikke engang om det er mulig.
-Jeg sier ikke at du ikke er du. -Hvordan er jeg annerledes?
Med ett ord ville jeg si at Marcy 1.0 var mer følsom.
Kanskje fordi du visste at du skulle dø. Den byrden slipper du nå.
Det er tøft å komme inn i en gruppe som kjenner meg, som jeg selv ikke kjenner.
-Det er det sikkert. -Det er meg, Philip.
Gi meg litt tid til å komme inn i det.
Mr Mailer. Du blir eskortert til stasjonen så vi kan snakke videre.
-Skuddet kom fra ingensteds. -Fra en nabos leilighet.
Kanskje naboen har sett hva som skjedde.
-Jeg har ikke noe mer å si. -Du trenger tid til å tenke.
Jeg har det bra.
En mann ble skutt i leiligheten din. Du tilbakeholder informasjon, -
- blant annet om de to telefonsamtalene du hadde før du ringte nødtelefonen.
Bli med ned, er du snill.
Er det noe galt?
Stans bilen, jeg må gjøre noe.
Hva da?
Vi må slutte med dette.
-Med hva da? -Alt sammen.
Jeg kan ikke...
Vi lurer oss selv om vi tror vi kan ta med noe til 2000-tallet.
-Protokoll 2... -Forlat framtiden i fortiden.
Vi kan ikke gjøre unntak fordi det passer oss.
Forholdet vårt, som vi har holdt fast ved hele tiden, -
- det setter vårt team, våre oppdrag, i fare...
-Oppdraget framfor alt. -Det vet du.
-Det er nok best vi lar det være. -Jeg forstår.
-Og du har jo ditt liv... -Jeg forstår, du trenger ikke si mer.
Kjør.
Reisende 0115: avbryt oppdraget. Ødelegg kvanterammen.
Slutt! Se på dette.
-Avbryt oppdraget? -Direktøren må være tilbake.
-Det kan like gjerne være fra kjæresten. -Hun kaller meg ikke 0115!
Da er det fraksjonen.
Eller Direktøren, som vet hva dere gjorde.
Du kom hit ulovlig, til en vert som ikke var din, aktiverte et virus...
-For en større hensikt! -Ifølge hvem?
Jeg hadde bevis for et planlagt angrep mot Direktøren, og var nødt til å handle!
Jeg fikk iallfall ikke mitt oppdrag på mobilen, -
- men direkte fra Direktøren.
Før tilbakestillingen.
Du fikk oppdraget før jeg gjorde tilbakestillingen.
Ja, jeg kom jo hit før deg. Og så?
Da kunne fraksjonen fortsatt manipulere det.
Dere kan krangle så mye dere vil, men jeg fullfører oppdraget mitt.
Da må jeg forhindre deg.
Trevor...
-Trevor... -Stopp der!
-Hør her... -Lykke til.
-De er ikke i huset. -Da får vi lete...
-Trevor! -I låven!
-Hva er det som foregår? -Vi snakker bare litt.
-Med våpen? -Du skal ikke skyte noen, Ellis.
Han står i veien for oppdraget mitt.
-Er ditt oppdrag å drepe Trevor? -Hva? Hvor fikk du det fra?
-Hans oppdrag var å bygge dette. -Hva er det?
Det må være en kvanteramme.
Direktøren trengte en reserveplan.
-Han ga meg ordre om å ødelegge den. -Med budbringer?
Tekstmelding. Den kom da jeg gikk utenfor kraftfeltet for å rapportere.
-Det kan komme fra hvem som helst. -Det er jo litt uvanlig.
Eller så kunne Direktøren ikke nå meg på en annen måte.
Det kan like gjerne komme fra fraksjonen.
Eller så var det fraksjonen som ga deg ordre om å bygge kvanterammen.
La oss finne ut av det. I dag har hele gruppen min vært utsatt for mordforsøk.
-Fraksjonen må stå bak dette. -Eller Direktøren, fordi vi hjalp deg.
Hvordan kan fraksjonen kontakte vår tid uten Direktørens viten?
Direktøren var frakoblet en kort stund etter tilbakestillingen.
Det gikk rykte om at fraksjonen bygde eget transportsystem i tilfluktsrom 41.
-Rom 41 kollapset da jeg var barn. -Og det husker du?
Vi husker det alle sammen. Isen oppå var for tung.
Så nå gjelder ikke Protokoll 2 lenger?
Den kollapset kl 06.00, da reveljen ringte.
Tusener døde. Det var forferdelig.
Men nå lever menneskene i tilfluktsrom 41 i aller høyeste grad -
- og har grunnlagt en motstandsbevegelse mot Direktøren, kjent som Fraksjonen.
-Er dette nytt for dere? -For oss alle.
Arbeidet deres på 2000-tallet forandret visst mer enn vi visste.
-Jeg prøver å forstå dette... -Du også?
Så den framtiden dere forlot, var ikke splittet i to leire?
En tro mot Direktøren, og en som anså at mennesker skal bestemme, ikke maskiner?
Nei, det var jo det som var kjernen til problemene fra starten av.
Verden vi forlot var trofast mot hovedplanen.
Hittil virker det som hovedplanen bare har skapt problemer.
-Tenk om de har rett. -Hva?
Ikke vær dum. Mennesker tar sine avgjørelser av begjær, grådighet og hat.
Ja, Direktøren reddet oss fra å dø ut. Vi må stole på hovedplanen.
-Tror du på det? -Selvfølgelig.
Gjør dere alle?
Gid jeg kunne. Men Direktøren ga dere ikke en kropp til en heroinavhengig.
Vi kan ikke tvile på oppdraget vårt. For mye står på spill.
Vi må stole på Direktørens gode intensjoner.
Så vi skal altså følge Direktøren, uansett oppdrag?
Hva gjør du?
Carly...
Selv om det er det vanskeligste du noen gang måtte gjøre?
Reisende 3465: drep 3468.
"Drep 3468", står det.
Det er det oppdraget jeg fikk av Direktøren.
Hva syns du jeg skal gjøre?
Hvis du spør, så foretrekker jeg at du ikke gjør det.
Men det er ikke mitt valg.
-Hva var det? -Det er noen her.
-Mordere? -Fraksjonen fulgte vel etter.
Marcy og Philip, dere som ikke er opptatt med å peke med våpen, kan dere se etter?
Gå bort dit.
-Jeg ser ingen. -Det beveger seg oppe ved huset.
-Vi må ødelegge kvanterammen. -Du vet hva du må gjøre.
-Vi har ikke noe valg! De kommer! -Vi har en mulighet til.
Det gikk rett gjennom henne.
-Hjelp Trevor! -Legg bort pistolen og hjelp til!
-Hva skjer der ute, Philip? Philip! -Han klarer seg.
-Press mot såret. -Hun er lege. Det ordner seg.
Steng av forsvarssystemet. Direktøren kan fortsatt hjelpe oss.
Ok. Ok...
De kommer nærmere!
Direktøren kommer.
Reisende 3468, avbryt oppdraget. Ødelegg kvanterammen umiddelbart.
De omringer huset!
-Vi må få dem ut herfra! -De kommer inn!
Stå stille! FBI! Slipp våpnene!
Oversettelse: Lise Weggersen