EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Joanne...
Hør godt efter.
-Hvem er du? -Hvem gjorde dette?
Du dræbte min mand.
Sæt farten lidt ned.
Skrig bare, de vågner ikke i et par timer.
Carlys baby gør måske.
Barnet er lige faldet ned. Han er traumatiseret nok.
Det skal nok gå, chef.
Klart.
Vi bør gennemgå vores historie en gang til.
Ikke for min skyld.
Vincent?
Vincent, hvor er du?
Jeg er lige her, Simon. Kan du høre mig?
-Du er i mit hoved. -På en måde.
Jeg har givet dig en sender.
Luk dine øjne. Det er den vigtigste regel.
Godt. Hold dem lukkede.
Jeg har sendt folk efter dig.
Du skulle ordne mig.
-Det er dét, vi gør. -Hvorfor fører du mig så væk?
Direktøren tester dig.
Maskinen virker nu! Jeg gjorde, som du sagde!
Flere brug, flere overførsler!
Og den vil blive brugt godt, det lover jeg.
Du har gjort det godt.
Jeg fryser.
Det ved jeg. Det vil ikke tage meget længere.
Jeg kan ikke lide dette sted. Jeg vil hjem.
Dette er en test. Husk reglen. Hold øjnene lukkede.
Du har været meget hjælpsom, Simon,
og jeg vil altid være taknemmelig.
-Er du klar? -Nej! Jeg vil hjem!
Vær stærk nu.
-Du sagde, du ville ordne mig! -Det gør jeg også.
DØDSTIDSPUNKT
Du lovede mig!
DØDSTIDSPUNKT
Din vært har været så loyal, jeg ikke nænnede at dræbe ham.
Men jeg vidste, at Direktøren ikke ville have de kvaler.
Velkommen til det 21. århundrede.
Der er han!
Jøsses, tal lidt lavere, mand.
-Hvordan kom jeg her? -Jeg tog dine nøgler.
Fik dig til at falde ned. Du "fejrede."
Jeg må have haft det sjovt, Phil, for...
...jeg husker ingenting.
Du havde problemer med en pengeudlåner ved navn Varghese.
Nå ja. Nogle af hans fyre samlede mig op.
Jeg husker ikke, hvad der skete efter.
Du fik 24 timer til at skaffe pengene.
Du bad mig vædde nogle penge,
vi kom her for at se sejrene, og morskab fulgte.
-Husker du virkelig ikke det? -Nej.
Jeg skulle have sagt, jeg ikke bør drikke.
Det har vi fundet ud af.
Men, min tømmermændsramte ven,
du kommer herfra med lidt ekstra.
Jeg skylder Varghese mere end det.
Han er blevet betalt. Det er det ekstra.
Det er da løgn.
Jeg elsker dig. Kom her.
Ray, hvad... har man ellers venner til?
Agent Yates. Sid ned.
Lad mig først sige, jeg beklager dit tab.
-Jeg har selv prøvet det. -Tak.
Jeg er okay.
Godt.
Forklar så din anmodning om,
at jeg beordrer en aflysning af en tophemmelig
og kompleks operation,
som du ikke burde kende noget til,
og som skal begynde verden over om 23 minutter?
Det er ikke min anmodning. Det er Direktørens.
-Han er FBI's direktør. -Sidst jeg tjekkede.
Jeg tror, alle i rummet ved, hvilken direktør jeg mener.
Hvordan blev det kommunikeret?
Det begyndte flere dage siden.
Og du ventede indtil nu?
Må jeg forklare min begrundelse for ikke at komme tidligere?
Fortsæt, agent Yates.
Start ved begyndelsen.
Chef, der er styr på Ray.
-Så mindeblokkeren virkede. -Han var den nemme.
Det og pengene.
Nu kan du fokusere på at rydde vores rod op.
-Okay. -Tanner.
Mac.
Der er mange her, de kan ikke alle være Rejsende.
Slet ikke.
Wakefield har udvalgt dem, de er gode agenter.
-Hvordan går det? -Som for 20 minutter siden.
David og Jeff tager en pause for at få lægebehandling.
-Jeg troede, vi ville være videre. -Det tager tid.
I kunne gå en tur.
Det har vi lige gjort.
Så gå en tur mere, for vi har en privat samtale.
Beklager afbrydelsen.
Hvor var vi?
-Jeg tror, vi var færdige. -Nej.
Vi talte om dine... følelser.
-Du talte om mine følelser. -Ja.
Logikken er uundgåelig.
001 kidnappede alle andre på holdets nærmeste.
Phillip og Ray?
-Jeg dømmer ikke. -Jo, du gør.
-Hør, Trev. -Trev?
Jeg blev tydeligvis taget af 001,
holdt fanget mod min vilje og sultet.
Vi fik kun vand i dagevis.
-Enogtredive timer. -På grund af den effekt
det ville have på dig... følelsesmæssigt.
Jeg er vigtig for dig på en måde, som ingen af os forudså.
Og jo før vi accepterer det...
Grace, jeg er glad for, at du blev kidnappet
og forhørt, og ikke mine forældre.
Nu har jeg sagt det. Så...
Det er det næstsødeste, nogen nogensinde har sagt.
-Må jeg gå nu? -Nej. Dit hold behøver dig.
Jeg går.
Ophidsende, ikke?
Den dyriske rus af hormoner, der strømmer fra dit endokrine system.
Husk, vi er meget ældre end disse kroppe.
Og jeg glæder mig til at prøve dem.
Du har trænet i årevis for at være del af den store plan.
Studeret medicin og kampteknik.
Endelig får du et hold over hundrede andre frivillige.
Og så kan du kun tænke på din kæreste.
Jeg håber aldrig, jeg ser Jeff igen.
Det kan stadig gå. Han vil ikke huske det sidste døgn.
Hold op. De skal glemme meget mere,
det ved du, Marcy.
Det er, hvad vi har.
De husker nok bortførelsen og at møde hinanden.
Måske endda første møde med Perrow.
Vil hun samarbejde?
Hun har lavet en udtalelse om, at hun handlede under tvang.
Ellers vil hun ikke vide af os. Det er forståeligt.
Så vidt Perrow ved, var Vincent Ingram en paranoid seriemorder,
som troede, tidsrejsende var efter ham.
Galskab.
Heldigvis tager ingen større medier det seriøst.
Når den nye Rejsende i Ingram tilstår, han droppede medicinen...
Du får det til at lyde latterligt.
Jeg er fra fremtiden. Jeg ved ikke engang, om jeg køber det.
Jeff troede på det.
Og David.
-Nej. Hvad er det? -Giv slip.
Og din kone.
Derfor skal vores historier passe, så vi kan komme tilbage til protokol 5.
-Er det om protokol 5? -Det er missionen.
-Nu tænker du på missionen. -Hvad betyder det?
Du risikerede hele Rejsende-programmet... for hende.
Og du gjorde det samme.
Tror I, det bare kan omgøres?
-Lægges tilbage i æsken? -Vi prøver! Ja!
Det var alligevel på kanten, Carly.
Afsløring var nært forestående hos alle efterretningstjenester:
CIA, FSB, Interpol.
Vi fremskyndede bare processen.
-Vi må væk. -Nej. Direktøren sendte os her.
Direktøren har bare improviseret hen af vejen.
-Vi må alle til at indse... -Sænk stemmen, for fanden.
Pointen er, at det var uundgåeligt,
og nu er en plan i gang for at håndtere det.
I mellemtiden holder vi os til protokollerne.
Beordrer du mig til at blive med ham?
Vil du fortælle mig om mærkerne på dine knoer?
Hej! Grace er lige gået. Jeg skulle til at lave frokost.
Jeg laver en led grøntssagsblanding.
Skal den være led?
-Jeg vil bare hjem! -Og vi fører dig hjem.
Men du blev kidnappet,
holdt mod din vilje og sikkert hjernevasket.
Af en mand jeg mødte til en velgørenhedsfest for ti år siden,
som om det giver mening.
Fortæl mig nu nogle ting.
Hvor er vi? Hvor længe har jeg haft dette tøj på?
Et FBI-sikret hus på landet og... et par dage.
Kathryn, du blev fundet bevidstløs i går
i et rum med fire andre:
David Mailer, Jeff Conniker, Ray Green og...
-Alle påstod at kende min mand. -Sådan. Kan du se?
Ny information.
Derfor må vi snakke videre om det.
Du oplevede noget traumatisk, og uden en debriefing
kan du lide på lang sigt.
Vi gør det her,
hvis noget sker med en af vores agenter i felten.
Hvad er det første, du husker fra kidnapningen?
Hans mænd...
De var tvillinger.
Også ny information.
Vi vågnede op i et rum med fem stole.
Så førte de os ud én af gangen for at tale med en kvinde.
-En læge. -Dr. Perrow.
-Ja. -Hun var der også mod sin vilje.
-De har hendes datter. -De er okay, vi har været i kontakt.
Den stakkels kvinde.
Det er altså alt, jeg husker.
Hvorfor bedøvede de mig?
For at flytte dig.
Det var heldigt, MacLaren fandt dig.
Vi kan give noget mod hovedpinen.
Nej. Jeg kan ikke lide piller. Må jeg se Grant?
Du vil se ham snart.
Men først må du fortælle igen,
hvad I talte om i rummet.
Jeg mangler et lift, hvem er den heldige chauffør?
Bussen er for 21'erne.
Fint, lad mig tage den der.
Parsons, vi skal bruge en chauffør.
Parsons, hvad er status?
Hvordan går det med øjet?
Kan jeg se ud af det? Ja. Kan jeg mærke min puls i det? Også ja.
Hævelsen er faldet, det bliver ikke kønt.
Da jeg var barn, fik jeg et blåt øje, dagen før high school begyndte.
Min mor sagde, jeg skulle sige: "I skulle se den anden!"
Du er ikke den anden, vel?
Var det mig, ville du se værre ud.
Måske burde du kigge dig selv i spejlet.
Han er ved vejspærringen længere nede, radioen må være død.
Jeg går derhen, jeg har været fanget i dagevis... Du er ligeglad.
Kan vi fortsætte?
De er dine.
Jeg taler ikke med nogen, før jeg ser min søn.
Jeg har jo sagt, Jeff Jr. bliver passet på.
Og jeg siger, det er uacceptabelt.
Det er din attitude også, betjent Conniker.
Tag det nu roligt, vi blev kidnappet, for pokker.
Jeg behøver heller ikke din hjælp.
Kom med mig, hr. Mailer.
Spørg ham, hvorfor han har sex med en pige i statens varetægt.
Simon?
Rejsende 5069.
Kendte du min vært?
Ja.
Undskyld, jeg er overrasket, Simons død var ikke i optegnelserne.
Min vært skulle være en ukendt, der forsøgte selvmord,
men han var tydeligvis Rejsende.
Har du set en sender gøre dette?
Av.
Lad mig give dig noget for det.
Nogen prøvede at tale til ham, men toget overdøvede det.
Det var ikke en tilfældig Rejsende, han var 004.
Jeg vidste dog ikke, han havde en sender.
Der er noget, du bør vide om ham.
Det vigtigste først.
Vi må straks genaktivere koden, du indsatte
i de uskønne tilståelser, I lavede.
Hvad tænkte I på?
Jeg tænkte, vi kunne lokalisere og slette optagelserne, før de kom ud,
men Vincent havde modforanstaltninger.
Selvfølgelig havde Direktøren planlagt foranstaltninger til 001.
Direktøren kalkulerer på et sekund, hvad der tager os en evighed.
Din manglende tillid er... stødende.
Denne krop er dehydreret, har du vand?
Du bør vide,
at din værtskrop lider af paranoid skizofreni.
Så meget, at vores læge ikke kunne lave medicin mod det.
Simon kunne ikke fungere i det 21. århundrede,
og slet ikke som Rejsende.
Du vil nok opleve en psykotisk episode indenfor de næste par timer.
Det er kroppen... Direktøren valgte til dig.
-David, jeg ved, det er kompliceret... -Nej. Det er da nemt.
Vincent Ingram var efter agent MacLaren, fordi MacLaren var på sporet af hans
fetich med at pine folk i rullestole og begrave dem levende,
så Ingram kidnappede,
bedøvede og tævede alle, der var tætte på agent MacLaren
med intentionen om at gøre det samme ved os.
-Stort set. -Okay.
Men jeg er slet ikke tæt med agent MacLaren.
Jeg tror ikke, han kan lide mig.
Det har han ikke sagt.
Mac og jeg er bare to forskellige slags mænd,
den ene ikke mindre mandig end den anden. To forskellige og mandige mænd.
-David. -Men...
...er dette den nye norm,
må jeg hellere tage mig sammen, ikke?
-Nej. -Jo.
Jeg må få mig nogle kahunas.
Det er ikke ordet, men jeg går med det, for skal jeg hænge med en FBI-læge,
må jeg få nogle muskler,
måske lave noget... taekwondo, pilates?
David, tag det roligt.
Agent Callahan... Jeg har aldrig været mere rolig i livet.
Hallo?
Skal jeg virkelig gå resten af vejen...
-Hænderne på bilen! -Hvad fanden...
Læg hænderne på bilen, eller vi skyder!
Lad hende ikke røre senderen!
Dette er gruppeleder 31...
En primær forsøgte at forlade indespærringen til fods,
vi har hende i varetægt.
Vicedirektør Oslin. Ja?
Hold os underrettede.
Vi har lige fanget Rejsende 0027
i flugtforsøg før angrebet.
Aktiverede hun sin sender?
-Hun prøvede ikke, hvis hun har en. -Vi er stadig på.
Så Direktøren kommunikerede med dig?
Ja, den talte til mig.
Det er ikke muligt.
Direktøren kan kun kommunikere direkte
gennem "budbringere."
Specifikt, børn.
Af en ukendt årsag dræber processen en voksen.
Den har åbenbart fundet en anden vej.
Dr. Teslia?
Ja.
Hej.
Og du er...
Hende, du insisterede på skulle komme
-angående national sikkerhed. -Jeg glemte dit navn.
-Specialagent... -Yates, ja, det vidste jeg.
Kom. Altså...
Dette er Ilsa.
Og Ilsa, dette er...
Hvad er dit fornavn nu?
Godaften, dr. Teslia.
Vil du spille et parti skak?
Ingen fanger den.
Ilsa er AI, der erstatter booleansk logik med algoritmisk kvantemekanik.
Der er måske tre lige så kraftige i verden.
Gav den dig mit nummer?
Nej, Ilsa er nærmest nyfødt. Direktøren gav mig dit nummer.
Hvilken direktør?
Det er spørgsmålet.
Okay, vi er færdige her.
Jeg beklager din mors diagnose, Joanne.
Jeg har kun lige hørt det. Hvordan ved den det?
Det er Direktøren, der taler nu.
Den overtager Ilsa for at kommunikere.
Du er valgt blandt syv potentielle kandidater i denne politikreds.
Okay, hvem er du?
En sansende kvanteframme med multi-zettaflop,
der taler fra århundreder ude i fremtiden...
National sikkerhed...
-...kun nyligt gjort muligt med... -Stop!
Jeg ved ikke, om det er en joke, eller om du sælger noget,
men det er den forkerte person på den forkerte dag.
Agent Yates... Agent...
Ringer du igen, bliver du anholdt.
Han ringede vel igen?
Han sendte faktisk en besked.
Den gav bare ikke mening før dagen efter...
Jeg går nu. Måske burde du gøre det samme.
Jeg...
Jeg vil være her, hvis hun vågner.
Joanne... Dette var et slemt slagtilfælde.
Hun vågner ikke igen.
Jeg talte med hende i forgårs.
Her. Så har du noget at læse.
Hvordan vidste du det?
-Hvad? -Du skrev i går.
Hvordan vidste du det?
Jeg skrev bare, hvad Direktøren sagde.
-Jeg vil tale med Direktøren. -Stil dig om i køen!
Jeg prøvede hele aftenen, men den ville ikke sige noget.
Godmorgen, Joanne.
Jeg står lige her, mand.
Hvordan vidste du?
I min tid er fuglens kollision og fly 0718's nødlanding
en del af historien.
Ligesom din mors diagnose.
-Har jeg overbevist dig? -Nej.
Hvad er det, du vil?
At du giver en besked til dine chefer.
Giv den selv.
Jeg kan ikke kommunikere ud af dette rum.
Ilsa er bygget i en AI-kasse, den er helt afskåret.
Man giver ikke en ny superintelligens bilnøglerne.
Man må kontrollere, hvad den lærer.
Hvad er beskeden?
Dine chefer må stoppe
det koordinerede angreb planlagt i morgen på Rejsende verden over
eller også møde en række civilisationsødelæggende hændelser.
Opdagelse var uundgåeligt i dette led af den store plan.
Samarbejde med myndigheder i det 21. århundrede er nu den optimale vej.
Fangede du det?
Og så gik du bare?
Vicedirektør Oslin, troede du på tidsrejsende, første gang du fik besked?
Ærligt talt, nej.
Jeg fortalte modvilligt agenten,
at han kunne efterforske videre, men jeg troede ikke på ham.
-Hvordan overbeviste han dig? -Det gjorde han ikke.
Agenten blev slettet med hele sin afdeling.
Undskyld, jeg forstår ikke.
Agent Wakefield sagde, han var nær de manglende beviser...
Næste dag var han bogstaveligt talt en anden.
Manden, jeg havde arbejdet med i ti år, blev erstattet med en bedrager.
Hvordan?
En Rejsende udskifter en værts bevidsthed med sin egen,
og lader så som ingenting.
Da Wakefield ringede den aften
for at forsikre mig, hans hold ikke havde fundet noget,
vidste vi, han var blevet en af dem.
Den information har Direktøren vist ikke delt med dig.
Nej.
Det er sådan, de kommer fra deres egen tid. Det er... nedrigt.
Det er mord.
Og årsagen til, at denne operation må fortsætte,
uanset om du vil overbevise os om andet.
-I tror vel ikke... -Jeg har aldrig mødt dig, agent Yates.
Hvordan skulle vi vide det?
Tilsat eksotiske krydderier fra hele verden.
-Ellis havde en hel hylde. -Tak, Trev.
Hej, jeg ville opdatere jer på...
Jeg har ikke spist i timevis, må jeg...
Værsgo.
Det er fantastisk.
-Hvilket krydderi er det? -Dem alle.
-Du nævnte en opdatering? -Ja.
Vi tror, det er okay med optagelserne
hele vejen rundt.
De er stadig traumatiserede, men blokkeren har fjernet det værste.
Hvem ved, hvordan David vil klare det?
David er okay. Han er snaksalig...
Han og Kathryn er snart klar.
Men Jeff er en anden historie...
Din læge er bekymret for, han er resistent over for mindeblokkeren.
Han er alkoholiker.
Jeg gav ham højere dosis, men tolerancen kan være høj.
Vi må lade ham gå alligevel. Protokol 3.
Han vil ikke tale med dig.
Fint med mig.
Han vil dog gerne tale med dig.
Jeg mangler Rejsende, da de skal køre jeres venner hjem.
Kan du undvære nogen?
-Vi kan undvære mig. -Og mig.
Agent 443.
Hold jeres sendere tændte.
Jeff, jeg beklager, at du blev rodet ind i det her.
Jeg havde efterforsket Vincent Ingram længe, og desværre...
Ja, det har de fortalt.
Det skete, fordi jeg er tæt med Carly,
og Carly er tæt med dig.
Hvor tæt?
Vil du have sandheden?
Frk. Shannon har arbejdet for mig.
-FBI? -Ja.
Carly Shannon, FBI.
-I flere måneder. -Det tror jeg ikke.
Hun har det ikke i sig. Ikke min Carly.
Men min Carly er jo også væk.
For denne pige er ikke Carly.
Den pige er en helt anden person.
Og jeg ved ikke, hvad I har gjort... men jeg kan ikke lide hende længere.
Ud fra dit ansigts tilstand, så kan hun heller ikke lide dig.
-Sjovt. -Godt, vi kan grine af det.
Jeg vil ikke have noget med hende at gøre, du kan få hende.
Jeg tror, hun missede et slag.
-Fortsæt bare. -Det var dig, der ville snakke.
Du skulle vide, at jeg husker ting, jeg ikke fortalte din ven ovenpå.
Det hele er der ikke endnu. Ikke på en gang.
Bare små bidder, der siver ind,
som morgenen efter en druktur.
Det ved du mere om end jeg.
Men det skal nok komme til mig... Det vil det.
Og alt man skal bruge for at gøre det derfra,
er sollys og vand.
Mad rejser sig bare fra jorden.
Det er smukt, når man tænker på det. Hvordan...
-Der er intet herude. -Lad os gå tilbage.
-Vi bliver overvåget. -Af hvem?
Ingen anelse, men vi så fodspor.
Fodspor, er det alt?
Vi må have forstærkninger og stoppe dem.
Stoppe dem?
Hvad, hvis det er den nysgerrige nabo?
Wakefield har en lille hær, der beskytter os, Carly.
Slap lige af.
En af de sekundære har passeret kontrolpunktet. Det er betjenten.
Vi tager chaufføren med historikeren.
Lås ned. Ingen kommer ind eller ud.
Vandet er utroligt.
Ikke genbrugt 10.000 gange.
Jeg er færdig.
Direktørens kode bør lade Rejsende identificere alle udgaver
af jeres ugennemtænkte tilståelse.
Tak.
Selvom det ikke synes det værd.
Ingen fra det 21. århundrede vil tro...
Hvad er der?
Jeg syntes, jeg så...
Jeg er nok udmattet. Var din overgang trættende?
Jeg havde abstinenser fra heroinmisbrug, så...
Hvor kunne du efterlade mig sådan?
Jeg fik en mission.
Du løb din vej.
-Nej. -Fordi tingene her bliver værre.
Jeg prøver at redde dig!
Det er for sent for mig.
Simon?
Hvad kigger du på?
-Min ven er her ikke, vel? -Nej, vi er alene.
Hvorfor ville Direktøren gøre det mod mig?
Den laver fejl ligesom os.
Kom, du skal prøve maden.
Carly og Trevor tror, vi bliver overvåget.
-Fraktion? -Det ville ikke være nyt.
Vi har masser af kameraer. Direktøren ordner dem, hvis de kommer nær.
-Phillip kan være hjælpe... -Mac, jeg har styr på det.
Jeg kan sgu få luftstøtte.
Nu blærer du dig bare.
De venter på jer ovenpå.
Kats værelse er øverst oppe.
Hej.
Jeg ville se dig før, men Wakefield insisterede på at debriefe dig.
Jeg har følt sådan før, Grant.
-Hvordan? -Som om jeg har mistet noget.
Tid.
Jeg vågnede for nogle måneder siden og havde det sådan.
Mit hoved dunkede som nu,
og jeg huskede ikke, hvad der var sket dagen før.
Husker du dagen, hvor din SUV blev stjålet?
Du sagde, jeg havde drukket for meget.
Du gik hårdt til den, Kat. Hvad skal jeg sige?
At du bedøvede mig.
For at jeg skulle glemme noget.
-Hvad er det, jeg skal glemme? -Jøsses, Kat, hvorfor...
Lort.
Så må jeg vel prøve igen.
Nej!
Hej.
De sagde, jeg kunne tale med dig nu.
Jeg har spurgt efter dig hele morgenen.
Undskyld. Jeg går for hurtigt frem.
Nej, det er okay. Det er mig...
Kom her.
Kat...
...alt skal nok blive som før. Det lover jeg.
Jeg er så ked af det.
Lad mig se. Gør det ondt?
Det her? Du skulle se den anden.
Hvilken anden?
Jeg antager bare, der var en.
Lad os komme væk herfra.
Jeg har lyst til sesamkylling.
Vi kan ikke lade, som om det ikke skete.
Du håndterer sådan noget hver dag.
Hvad gør lidt kidnapning?
Der er intet småt over det.
Jeg var i røret med dig, imens du gav førstehjælp
efter en eksplosion!
Jeg nægter at gøre et stort nummer ud af det.
Du blev holdt fanget af en seriemorder,
som troede, at tidsrejsende var efter ham.
Ja, er det ikke det dummeste nogensinde?
Afsted.
Et angrebshold måtte rykke tidligt ind på en serbisk celle.
De stod til at bryde indespærringen.
Tab?
Alle fem Rejsende meldes døde.
Du må ikke gøre det her.
Du har 90 sekunder til at ændre min mening.
Lort.
Sig det til Wakefield og skaf et våben.
Mac, Wakefields hold er lige flygtet,
og soldater står klar omkring os.
Jeg ved, du har brug for mig, og jeg vil være der for dig.
Fandens også.
-Jeg gentager. -Vi har gæster.
Jeg er senioragent Wakefield,
og jeg skal bruge luftstøtte til disse koordinator nu.
-De er ikke Fraktion. -Jeg har 20 mænd derude.
Nej. De fleste er væk.
Så er de på sporet af os.
Her.
Mac, vi er i undertal med mænd og våben! Kom så herud!
Undskyld, Kat. Jeg må gå udenfor.
-Hvad? -Jeg er straks tilbage.
Bliv her og hold dig væk fra vinduet.
Vinduet? Okay, stil dig bag mig.
Hvordan ved vi...
Sidste gang Direktøren talte til mig var ikke gennem en AI hos Teslia.
Du modtog en budbringer.
Men det var ikke et barn.
Jeg havde fået at vide, min mor var hjernedød,
men at det ville tage tid.
Jeg ville være med hende.
I aftes talte hun til mig.
Hør godt efter...
Sig til ham, at den aftale han lavede den efterårsmorgen
ikke var med hans Gud, men med mig.
Mor.
Var det ordret, hvad hun sagde?
Hun døde i det øjeblik.
Det vil jeg aldrig glemme.
Direktør?
Dette er dagen.
-Ned. -Hvor mange?
-Flere end vi kan bekæmpe. -Hvor er Wakefield?
Han skaffer støtte fra Rejsende.
Måske burde vi gå ind i huset...
-Vi skal ikke i ildkamp. -Det er ikke op til os.
Protokol 3 gælder stadig.
Hul i det.
De er også bag os.
Vi venter på din ordre.
Direktør?
Alle træd tilbage. Operationen er aflyst.
Angrib ikke. Alle enheder, træk jer tilbage
efter ordre af direktør Stevenson.
De tager væk.
Hvad?
Hun har ret.
Alle afsted! Nu!
Okay, dame. Du kan gå.
-Hvorhen? -Jeg er ligeglad.
Tager du pis på mig?
Den efterårsmorgen var jeg også på en hospitalsstue.
Min datter Claire var døende af en sjælden form for kræft.
Der var meget lidt tid tilbage.
Hun talte til dig.
Jeg vil redde hendes liv,
men en dag skal gælden betales.
Jeg har aldrig fortalt det til nogen.
Næste dag fik hun det bedre.
Jeg troede, det var et mirakel.
Far!
Det var et mirakel.
Direktøren helbredte hende.
Jeg har læst rapporter om deres avancerede teknologi.
Det holder mig vågen om natten.
Gad vide, hvad der stoppede dem.
Direktøren må have en finger med i spillet...
Så... hvad foregår der?
David, jeg bad dig blive på værelset.
Ja, men det gjorde vi ikke.
En nervøs ung agent blev lidt for spændt.
Det var ikke noget.
Hvorfor tror jeg ikke på dig?
Du tog den rette beslutning.
Vi får at se.
Så...
Hvad gør vi nu?
Tekster af: Jesper Sodemann