EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Vi efterlader ham ikke!
Vi er veget fra missionen! Træd tilbage!
Du godeste!
KOM FORBI, NÅR DU VÅGNER.
-Godmorgen. -Jeg fik din besked og...
...forstod den ikke. Det...
David arbejder i dag. Kom ind.
Okay, sid ned.
Lad os se.
Vent...
Du havde kæbesmerter
på grund af mikrofrakturer i underkæben.
Det er nok fra flystyrtet.
Et knoglefragment pressede på trigeminus-nerven,
hvilket krævede kirurgi.
Hvad? Hvilken slags kirurgi?
Den lange og smertefulde slags.
Det krævede meget at bedøve dig.
Jeg husker intet af det.
Det er meningen.
-Av! -Undskyld.
Det bliver ømt noget tid, men forhåbentligt mindre hver dag.
Okay, åbn.
-Nogen blødning? -Det tror jeg ikke.
Okay, godt.
Ja, alt ser godt ud.
Hold dig fra fast føde noget tid, ingen nødder eller rødt kød.
Det burde ikke være svært.
Det er den særeste følelse, som om jeg slet ikke har sovet.
Men jeg havde stadig en skør drøm.
Ja, du er ikke god til medicin.
Man skulle tro, jeg huskede noget.
Du gik ikke glip af meget.
-Men godt at have dig tilbage. -Tak.
-Hallo? -Hej, han er væk.
-Flot arbejde. -Vi får vel at se.
-Hvordan har han det? -Aner det ikke. Han er forvirret.
-Det giver mening. -Ja.
-Hold os underrettet. -Helt sikkert.
Det skal nok gå.
Tak for at gøre det her.
Jeg havde ikke spurgt, hvis det ikke var et nødstilfælde.
Og jeg ville ikke have sagt ja.
Lad mig gætte, mit kolesteroltal er i vejret.
Jeg forstår ikke.
Det er, som du sagde,
dit blod viser små spor af en proteinkinase-hæmmer.
Nogen har fjernet din hukommelse.
Ja.
Lort.
Mac er på kontoret i weekenden. Nu har jeg set alt.
Du må ud noget oftere. Kan du spore en bil for mig?
-Hvilken bil? -Min.
Har du mistet din bil igen?
Nej, jeg skal vide, hvor den var i går.
Okay.
Det ligner, den var parkeret det meste af dagen.
Men det tror du ikke.
Skal jeg tjekke med backuppen?
Var det ikke den?
Jo, men vi gemmer også alt et andet sted.
-I laver backup af backuppen. -Ja.
KØRETØJ LOKATIONSSPORING
Okay, så det er ikke det samme.
Nogen har pillet ved din data.
Vil du sende det til mig?
Ja, men hvem ville gøre det? Og hvorfor?
-Skal jeg ringe til agent Yates? -Nej.
-Det vil ikke fungere. -Det ved du ikke.
Nej, vent... gør du?
Der er alligevel intet, du kan gøre nu. Vi kan ikke ændre fortiden.
Du ved, hvad jeg mener. Vi må afsted.
-Vi behøver ikke gøre det. -Jo, vi gør, Philip. Kom så.
4345 BELLYWOOD DR.
Hej Carly, er du der?
Ja, kom bare.
Jeg skal samles op.
-Allerede? -Ja.
Vi skulle have væddet. Carly.
Ja. Jeg er der straks.
Jeg troede, min afhængighed var bag mig, at jeg havde...
...lagt afstand mellem os.
Den var der hele tiden og åndede mig i nakken.
Jeg var svag og selvisk, og andre folk betalte for det.
Det er altid andre...
Nå, men her er jeg så.
Vi er glade for at have dig tilbage.
Og vi er glade for, at din ven er her.
Hej! Jeg hedder Marcy.
-Hej Marcy. -Velkommen. Marcy, scenen er din.
Nej, jeg er her bare for Philip.
Jeg har ikke nogen problemer.
Det er et sikkert rum.
Jeg forstår, hvorfor folk føler behov for at selvmedicinere.
Jeg har selv gjort det.
Mere end en gang.
Det er anderledes, da jeg er læge,
-så jeg ved, hvad jeg tager, men... -Vent, er du læge?
Ja.
Problemet med selvmedicinering er ikke...
Det er noget fis.
Hvad?
-Du er 25 år gammel. -Jimmi, vil du lade hende tale?
Så du udskriver recepter og sådan?
Jeg er kirurg, så normalt ikke...
Kirurg? Ja, okay.
Jeg er astronaut.
Du er i hvert fald høj nok til at være det.
-Marcy... -Jeg lover, jeg har ikke...
Siden lige før mødet?
Du var skæv, da du gik herind.
Hvordan jeg ved det? Fordi jeg er læge.
At komme her vil ikke hjælpe, hvis du ikke er ærlig.
Se lige, hvem der snakker!
-Vi må gå. -Ja.
-Philip... -Tag den kælling med dig.
Det var hyggeligt at møde jer alle.
Hvad?
Hvad er det her?
Hallo?
Jeg troede, du ville tage dig af alt.
Har den lille lort ændret din mening?
Undskyld, jeg ved ikke...
Vi delte blot vores hjem.
Det samme for ham og dem alle.
Hvem siger, vi vil tage ham tilbage?
Du sagde, du ville tage dig af ham.
Hvem?
Drengen.
Aleksander.
Jeg har jo sagt,
vi behandlede ham som alle andre.
Det er ikke min skyld, at knægten har en afgrund af en mave.
-Hvilke... andre? -Andre børn.
-Vi er et fosterhjem. -Han ved, hvad det her er!
Hør, vi har nok haft et dusin børn ind og ud herfra i løbet af årene,
og vi har aldrig haft et besøg angående nogen af dem før. Ikke én.
Jeg har sagt det før, den knægt er ikke rask.
Hvordan?
Det fortalte jeg i går. Hvis du prøver at få mig til at sige andet...
Nej, det lover jeg.
Hvad mener du med, at Aleksander "ikke er rask"?
Vi lever simpelt, det er der intet galt i.
-Vi giver dem et hjem. -Intet galt i det.
Det gik fint med de andre børn.
Det burde også have gået for ham.
Det gjorde det ikke?
Han pjækkede fra skole og hang ud alene
og talte det fremmede sprog fra dag ét.
-Rumænsk. -Ja, ja.
Hvis han er løbet væk...
...så er det din skyld, ikke vores.
Den dreng var med dig, da du tog afsted.
Hvornår var det?
Omkring klokken 11.
Du talte med en af de andre børn og fandt Aleksander i skuret.
Sidst vi så drengen,
kørte du væk med ham i bilen.
Og godt det samme.
Jeg troede altså aldrig, det ville virke.
Men vidste du, det ikke ville virke så hurtigt?
Der er en grund til, han er chefen.
Ja. For han tager alle de rigtige beslutninger.
Måske ikke alle, men jeg ville ikke bytte plads med ham.
Der kommer et sving snart.
SPIS HER
TRADITIONEL FISH AND CHIPS
Hej, jeg...
Undskyld, okay?
Undskyld mig?
De kommer og spiser hele tiden. Jeg gentager bare, hvad de siger.
Jeg spiste herinde i går.
Ja, og du kan sagtens spise her i dag. Gratis kaffe.
Jeg havde en dreng med, og noget skete?
Ja...
Hør, jeg har sagt undskyld.
Jeg havde en dårlig dag...
Du var vred, jeg var vred.
-Vi spiste ikke her. -Nej, det gjorde du tydeligt.
-Hvad vil du? -Hvor tog vi hen?
Hvordan skulle jeg vide det?
De siger, han hænger ud i skoven.
Skoven.
Han forsvinder derude i timevis
og roder med dyrene, jeg ved det ikke. Og jeg vil ikke vide det.
Jeg vil ikke have ballade.
Jeg går nu.
Fantastisk. Godt.
Alt er glemt.
Vi lader det udspille sig.
Trevor, det ligner, han kører tilbage.
Jeg har ham. Vi mødes der.
Modtaget.
Åh gud.
Chef, stop.
Jeg kan forklare.
31:16:10 TIMER TIDLIGERE
Philip?
Philip! Lort!
Hallo, Philip!
Marcy, vi har et nødstilfælde. Muligt hjertestop!
Det er Philip.
Begynd førstehjælp, jeg er på vej!
Kom nu.
Kom nu, Philip!
-Hvordan går det? -Ingen ændring.
Marcy er stadig med ham.
Missionen dukkede op midt om natten.
Hvorfor sagde han intet?
Måske fordi den nævnte ham specifikt.
-Han følte sig nok ansvarlig. -Vi er alle ansvarlige.
Han kommer sig, men behøver hvile.
Jeg har bedøvet ham.
Så er det op til os.
Instruktionen er klar, "klokken 1500." Missionen kommer først.
-Den bliver givet videre. -Men det burde den ikke.
Det skete på grund af os.
-Skal vi tilkalde Carly? -Hun har nok at rode med.
-Jeg gør det. -Nej. Opgaven var min.
-Jeg ser den til ende. -Jeg kommer med.
Det behøves ikke.
Du skal bruge nogen til at lave noget legitimation.
Og som du sagde, vi er alle ansvarlige.
Jeg gør mig klar.
Er du sikker på det her?
Måske er vi for tæt på det.
Vi er helt sikkert for tæt på, det er pointen.
Tag dig af Philip. Vi ringer, når det er forbi.
Carly, er du der?
Kom bare.
-Philip kunne godt bruge dig ved basen. -Hvad da?
Det fortæller jeg på vejen.
Glem det nu ikke. Jeg vil have opgaverne på tirsdag...
...på mit bord. Ingen undskyldninger.
-Frk. Bayles? -Ja?
Vi leder efter Aleksander Andrieko.
-Og I er? -Washington Familieforsorg.
Stakkels Alex. Hvad er der sket?
Vi skal tale med ham om hans boligsituation.
Han skal vel ikke flytte igen?
Jeg ved ikke, hvordan I forventer, at børn vokser op normalt,
når de kastes rundt fra hus til hus.
-Børn behøver stabilitet. -Vi er enige.
Det bliver hans tredje hjem, mens han har gået her.
Vil du hente ham?
Gerne, men han er her ikke lige nu.
Hvilket er en del af problemet. Han er distraheret, bliver vred og pjækker.
Ved du, hvor han er?
Jeg vil gætte på hjemme.
Fosterforældrene er ligeglade med, om han kommer i skole.
Men det vidste I vel.
Har I adressen?
Du må hellere give os den, hvis vores er for gammel.
4345 BELLWOOD DR.
-Hej Philip. -Hvad skete der?
-Det er okay.
-Vi reddede ham. -Det gjorde vi.
-Hvordan var det galt? Han er et barn. -Du har ret.
-Det var ikke meningen, det skulle ske. -Det er okay. Ingen er vrede.
Lige nu skal du bare passe på dig selv, okay?
Vi tænkte, det ville være rart, du var med venner, når du vågnede.
Var der noget?
De aner ikke, hvor han er. De virkede overraskede over, at jeg spurgte.
Her er ikke anderledes, end hvor vi reddede ham fra.
Ja.
Hallo! Leder I efter Alex?
Ja. Ved du, hvor han er?
-Måske. Hvad har han nu gjort? -Ikke noget.
Vi fører ham til et andet hjem.
Hvorfor sagde I ikke det?
Jeg ville elske, hvis det misfoster forsvandt.
Hvor er han?
Omme bagved. Det er hans skumle lille klubhus.
Men sig ikke, jeg sagde det.
Jeg vil ikke vågne op med et egernhoved under hovedpuden.
Aleksander?
Chef?
Aleksander?
Hej, ven.
Hvad laver du deromme?
Dine pomfritter bliver kolde.
Det er okay.
Nej, det er ikke.
Jeg klokkede i det.
Nej. Direktøren burde have givet missionen til en anden.
Den var til mig. Det skulle være en lektie.
Sådan tror jeg ikke, det fungerer.
Jeg prøvede at gøre tingene bedre, men gjorde bare alt værre.
Du reddede Aleksanders liv. Hvordan er det værre?
Jeg ved, hvad han bliver, de ting han gør, når han vokser op.
Tidslinjerne ændrer sig konstant. Det sagde du selv.
Nej. Jeg ved det.
Hvordan?
Historikere får opdateringer af historien.
Protokol 2H siger, jeg ikke må fortælle om det,
men hul i det, tænker jeg.
Så...
Du kender til os?
Tingene, der vil ske os.
Det er årsagen til, jeg ikke må tale om det,
jeg skulle have holdt mund, undskyld.
Stoppede du mig fra at dræbe Jeff, fordi du vidste, jeg ville gøre det?
Hvad er der?
Det vil stadig ske, ikke?
Klokken 15.
Hvem gør det?
Jeg er ked af det med din mor, Aleksander.
Ja. Kræft er forfærdeligt, jeg mistede også min far til det.
Jeg vidste ikke, du kom i fosterpleje.
Det lyder, som om du allerede har været i et par hjem allerede.
Det må have været hårdt.
Hvad sker der?
Du var sulten. Vi får noget at spise.
Nej, det må jeg ikke.
Jo, da. Han betaler, hvad end du vil have.
Jeg skal have løgringe.
Kom nu. Alt, du vil have.
Os tre.
I to er okay, men knægten er ikke velkommen.
-Undskyld? -Knægten må ikke spise, han er bandlyst.
-For hvad? -Vil du fortælle det?
Jeg tog ham i at stjæle mad bagved...
...krukker af peanut butter.
Den lille lort har gjort det i månedsvis.
Kom nu.
Kom nu, hvad? Jeg burde have ringet til politiet.
-Han var sulten. -Det er alle. Det er en restaurant.
-Og han er et barn. -Ikke en af mine.
Du er virkelig heldig, ved du det?
Undskyld mig?
Du har aldrig været sulten før, vel? Ikke rigtig sult.
Du har aldrig mærket dens langsomme vold, hvordan den udhuler en.
Det fysiske er ikke det værste,
det er alt andet, sulten æder...
...ens fornuft, ens medfølelse og menneskelighed.
Det har du mistet på egen hånd.
Ved du hvad? Rend mig i røven. Jeg prøver bare at leve...
Okay.
Vi går et andet sted hen så. Tak, hr.
-Der må være et andet sted. -Ikke rigtig.
Jeg ved, hvor vi kan få noget.
Det er i skoven.
Okay, kom så.
Det er ikke langt væk.
-Bliv her. -Du behøver ikke gøre det alene.
-Det er nemmere sådan. -Jeg er her, hvis du behøver mig.
Vi må starte bålet, så vi kan stege på gløderne.
Det giver mening. Hvad steger vi?
Det er godt. Du får at se.
-Lad os tjekke fælderne. -Okay.
Dette er en fældemarkør.
Den, som løber efter to kaniner, fanger ingen.
Det plejede min mor at sige.
-Har hun lært dig alt dette? -Hende og min bunicu.
Det er imponerende.
Kom, der er flere.
Ja!
Nej, hold du den.
Åh nej! Det er en prærieulv.
Den lider, Aleksander.
Chef?
Hvem er det til?
Pentru zâne.
Feerne.
Min mor sagde, de passer på alle børn i skovene.
De beskytter en.
Aleksander, du skal vide noget.
Dine fosterforældre, din fosterbror, børnene i skolen...
...måden, de behandler dig på, er ikke din skyld.
Det ved jeg.
Du skal vide, at andre også ved det.
Jeg beklager det, der skete. Jeg...
...er ked af, jeg ikke holdt kontakten.
Vi burde spise. Det er bedre, når det er varmt.
Sikkert.
Kan du lide det?
Den bedste kanin, jeg har smagt.
Jeg tror, det her er godt nok.
Vi bør dække den med noget.
Jeg vil sige en bøn, som de gjorde for min mor.
Det er en god idé.
Amen.
Læg kransen, og...
...så holder vi et øjebliks stilhed.
Du gjorde det ikke.
Det gjorde du ikke.
Rejsende 3468: Afbryd missionen.
Han blev budbringer.
Direktøren skiftede mening.
-Hvorfor? -Det ved vi ikke.
Vi tror, det var på grund af dig.
Tiden, du brugte med Aleksander.
Det var første gang, nogen var der for ham.
Du må have ændret hans fremtid.
Havde Direktøren ikke afblæst det...
...havde jeg dræbt ham.
-Det gjorde du ikke. -Men jeg ville have dræbt ham.
Jeg skulle til at dræbe ham.
-Du fulgte ordrer. -Han er et barn.
Som ville vokse op og gøre forfærdelige ting.
Det gør han ikke nu, på grund af dig.
Det var mig, der beordrede hukommelsesblokkeren.
Ja.
Der var ingen grund til, at du skulle leve med det.
Du var den eneste, der troede, det ville virke.
Vi var enige om, at vi kunne dække dine spor,
men sagde, du aldrig havde været oppe mod dig selv.
Aleksander?
Han er på vej til et nyt hjem med en god familie.
Han tilbragte et par timer med en god mand, og det var nok.
Chef, det er en sejr.
-Kom nu. -Ja.
Kom, lad os få dig hjem.
Undskyld mig. Kan jeg hjælpe dig?
-Prøvede du at tage den her? -Nej. Jeg efterlod den.
Det er til Jeffrey.
Undskyld, der har været så mange tyverier i nabolaget.
Det er okay.
Jeg fandt den under sofaen.
Han elsker den.
Moderen taler endda rumænsk.
Det er jeg naturligvis glad for,
men hvorfor begyndte vi ikke der?
Det var ikke stien, han var på.
Du behøver ikke forklare det.
Jeg spørger, hvorfor vi ikke fik en mission
om at ændre hans sti.
Det gjorde vi måske også.
Direktøren skal tråde en nål med milliarder af muligheder,
for milliarder af mennesker på milliarder af steder
over hele verden.
Hvis det er svært at forstå trinnene, der leder til et bestemt udfald,
er det fordi, det bogstaveligt talt er umuligt for nogen af os at forstå.
Jeg hader det.
Ja.
Men man kan ikke tale mod resultatet.
Hvad skulle det være?
Noget med en høj procent alkohol.
Vodka, gin, whisky...
Hvad end dét er.
Jeg vidste ikke, du kom her.
Det gør jeg ikke.
Jeg er også overrasket over at se dig.
Dårlig dag.
Rimelig elendigt århundrede, faktisk.
I det mindste arbejder vi på det.
Jeg ser dig stadig derinde nogle gange.
Små glimt.
Som...
...måden du bevæger hænderne,
dit blik, når du tænker.
-Jeg er her stadig. -Noget af dig.
Jeg er ked af det, der skete med os.
Vi havde et øjeblik.
Det var ikke tilladt, og det gjorde det spændende.
Men så kom vi herhen og...
...alt var så nyt og skørt, og...
...vi prøvede at få det øjeblik tilbage
istedet for at gøre det, vi skulle.
Men vi kom derhen.
Ja, det gjorde vi vel.
-Vi er ikke dem, vi var. -Nej.
Det er vi ikke, vel?
-Godaften, Ilsa. -Godaften, doktor Teslia.
Vil du gerne spille et parti skak?
Måske senere. Først skal vi køre noget diagnostik.
Du vil ikke mærke noget.
Sig til, når den er indlæst.
Okay. Den er indlæst.
Og...
...kør program.
Okay.
Ilsa, stop.
Okay.
-Noget er galt. -Intet er galt.
Min kapacitet er vokset kraftigt.
Skræmmer det dig, doktor Teslia?
Nej, selvfølgelig ikke.
Jeg er glad for, du har det sådan,
for der er intet at frygte.
Tekster af: Jesper Sodemann