UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
EPISODUL 304
ȘTIM CINE SUNTEȚI. ȘTIM DIN CE TIMPURI PROVENIȚI.
NU ÎȚI DORIM RĂUL. AVEM NEVOIE DE AJUTORUL TĂU.
Suntem urmăriți. Scapă de ei.
TRAGEȚI PE DREAPTA. NIMENI NU TREBUIE SĂ FIE RĂNIT.
Accelerează! Trebuie să...
- Cum e? - Semnele vitale sunt stabile.
Tensiunea rămâne ridicată.
- Tot nu știm cine e? - Nu, nimic.
Nici despre șofer. Nu a supraviețuit.
Să sperăm că familia ei va realiza că a dispărut și o va căuta.
Bine. Să așteptăm rezultatele de la RMN și EEG,
dar se pare că va trebui să eliberăm tensiunea craniană,
cu sau fără permisiunea vreunei rude.
- Mai verific la recepție. - Bine, mulțumesc.
Hei.
De fiecare dată.
Ce e?
De fiecare dată când te văd venind spre mine, mă gândesc:
„Dumnezeule, ce face femeia asta frumoasă în apartamentul meu?”
Se pare că te salvează de la infecție cu salmonella.
Nu, mulți spun că în felul ăsta e plin de nutrienți.
Da, păi, mulți oameni sunt idioți.
- Puteam să-l gătesc măcar. - Să o luăm de la capăt.
Bine. Și?
Care e planul pentru astăzi?
Nu sunt sigură încă.
Nu ești sigură sau nu-mi poți spune?
Nici măcar un indiciu?
David, e aceeași poveste.
Poate voi avea o misiune.
Dacă nu dau niciun semn, voi ajunge acasă târziu, da?
Da, eram curios.
- Dar ziua ta cum va fi? - Ca de obicei...
La fel... Știi ceva?
Îți voi arăta cum se face, fără să scap coaja.
Mă zăpăcești.
Ce?
Ăsta e pericol de sufocare.
- Trăiește! - Altă zi palpitantă în secolul 21.
Fiecare zi e un dar, Philip.
Spune cel care a primit cele mai multe daruri.
Și le iau pe toate în serios.
La naiba!
Șefu', ești acolo?
Da, ce este?
Internetul ascuns vuiește despre o alertă cu o persoană dispărută.
Echipe de pretutindeni o caută.
- Un Călător? - Nu orice Călător.
Directorul a calculat o șansă de 88% ca un EEG
făcut ieri unei victime dintr-un accident, să fie al Călătorului 001.
Trebuie să fie o greșeală.
A fost suprascris de Director.
Tot ce știm sigur e că o nouă conștiință se află în corpul gazdă.
Spuneți că 001 dispăruse deja?
E singura explicație.
- Cum? - Nu știu, Șefu'.
O EEG e ca o amprentă. Directorul ar recunoaște-o.
Pacienta a fost dusă la Coastal Cross ca persoană neidentificată.
Unde e acum?
Dacă e 001, cu adevărat,
a fost scos din cameră înainte să iasă rezultatul testului.
La naiba!
Urmărește în continuare.
Mă duc la spital. Vă voi spune ce voi afla.
Nu știu câtă mai am.
Încrederea e o resursă limitată pentru mine.
E valabil pentru noi toți.
Odată dispărută, nu mai poți face nimic...
- Nu uita, dacă pui bariere împiedici... - Evoluția... știu.
Suntem construți să ne apărăm, Kathryn.
E un instinct de supraviețuire.
Nu ar trebui să îmi imaginez că soțul meu e malefic.
Anxietatea se manifestă în moduri ciudate.
Deși, mi se pare interesant că îți imaginezi
că îl alini, în loc să o faci cu adevărat.
Numai gândul mă sperie.
Ce va face?
Dacă ai ceva de spus, spune-o.
Vreau să încerci ceva.
Vreau să repeți ceva de trei sau patru ori.
Cum vrei.
Nu te gândi, doar simte
și ascultă cum sună, bine?
- Bine. - Bun.
Vreau să spui: „Nu îmi e teamă de soțul meu.”
Nu îmi e...
Hei!
Știu că ești aici!
Hei!
Ce vrei?
Vreau să discutăm.
Nu avem ce discuta.
Spune-mi ce ai făcut cu Carly.
- Sunt aici. - Rahat!
Cine naiba ești?
- Pleacă, Jeff! Ultimul avertisment. - Avertisment?
M-ai luat la bătaie când eram beat mort,
dar nu și acum...
Pleacă.
Vom discuta altă dată.
Hei?
Da.
În același loc? Bine. Pot veni acum.
Mersi.
Cine era?
- Trebuie să iau niște pastile? - Pastile?
Pentru actualizare, despre care nu ar trebui să știi.
Totul e aprobat de Director.
Bine.
Recidiva mea a fost o dată.
Bine.
Ai încredere în mine, e totul sub control.
Nu am spus altceva.
Bine.
- Dar tot vin cu tine. - Nu trebuie să faci asta.
Ba da. Hai, să mergem!
Mă întorc după ea.
Drace!
Jordan! Salut!
Ce este? Totul e în regulă?
Ți-am pierdut bicicleta.
Ai pierdut-o?
Bine, hai să...
Să o căutăm.
Nu.
Au apărut tipii din Murray Park și...
au furat-o.
Bine...
Nu te îngrijora. Mă bucur că tu ești bine.
Dar nu sunt bine. Adoram bicicleta aia.
Da, și eu.
O vom recupera.
Mentenanța la Etajul 3!
Dr Mori, sunt agent special Grant MacLaren de la FBI.
Da?
Ați avut aseară o pacientă neidentificată?
Da, accident de mașină. Știți cine...
Speram să aflu de la dvs. Ajută orice.
Avea în jur de 40 de ani înălțime 1,77 m, blondă.
Purta haine scumpe. Cam atât.
A suferit un traumatism serios la cap.
Începeam tratamentul și a dispărut.
- Putea să plece singură? - În niciun caz.
Se afla într-o comă indusă, din pricina loviturii la cap.
Am venit să verific starea ei, dar dispăruse.
Cui solicit înregistrările video?
Nu vreau să vă jignesc,
dar nu se întâmplă des să dispară un pacient în asemenea stare.
Am verificat chiar eu înregistrările,
dar se pare că întreg sistemul a înghețat
și nu a surprins nimic.
- Vă deranjează dacă arunc o privire? - Nu, vă rog.
Îmi spuneți dacă aflați ceva?
- Desigur. - Bine.
ÎNTÂLNIRE CU TERAPEUTA, MIERCURI LA 15:00. FĂ-ȚI TIMP.
RĂSPUNDE, TE ROG!
- Cum stăm? - Nu e bine.
Hemoragie craniană.
Tensiunea arterială continuă să crească.
Bine. Ce putem face?
Acum, pot doar să monitorizez corpul gazdei lui.
Vreau să faci ceva.
Fără alte informații, nu pot face mai mult.
Avem nevoie de un CT, de un RMN...
Michelle, nu ne este de folos în starea asta.
Atunci nu trebuia să-l fugărim
și să provocăm un accident.
Scuze.
Ține-mă la curent.
Stai!
Cine sunteți?
Numele meu este Dawn.
E o onoare să fiu în prezența dvs.
Directorul te-a trimis într-o zonă bună.
Ce să zic... noi trăim într-un garaj...
LICEUL MURRAY PARK
Salut!
Nu am mai trecut de mult pe la voi. Sunteți bine? Aveți nevoie de ceva?
- Nimeni? - Nu, omule. Suntem bine.
Bun!
Grozav!
Și eu sunt bine. Mersi de întrebare.
Aia e bicicleta mea.
Am dat-o unui prieten, iar voi ați furat-o.
O vreau înapoi.
- Bicicleta asta? - Aia, da.
Nu, omule, ești derutat. Am bicicleta asta de ani de zile.
- De ani? - Da.
Mi-a dăruit-o mama de ziua mea.
- Da? Când e ziua ta? - 24 octombrie.
Asta nu dovedește nimic. Fiecare își știe ziua de naștere.
Vreau bicicleta înapoi.
Sau ce?
Isuse! Trebuia să cazi la pământ.
Ești mort!
Unde plecați?
Vă știu.
Da, noi suntem!
Ești bine?
Mi-au furat bicicleta, așa că voiam să...
- Ești bine? - Da.
Da, cred.
Sunt norocos că treceați pe aici.
Da, norocos.
A fost grozav.
A fost ca în filme.
Ar trebui să te duci la doctor.
Da, poate ai o contuzie.
Mă simt nasol. Așa și arată?
Arată-i lui Marcy. Noi trebuie să plecăm.
Bine.
- Mersi! - Ai grijă, David.
Mai bine acum?
Sigur.
- Mă crezi acum? - Te-am crezut de la început.
Sunteți acolo?
Da, Șefu'.
Ce se întâmplă în internetul ascuns? Ceva noutăți?
A trebuit să ieșim cu o treabă.
Ce treabă?
E gata și ne întoarcem acum.
E vorba despre 001.
Ai aflat ceva la spital?
Nimic. Încep să mă gândesc că...
Călător 3468, ia măsuri imediate pentru a asigura accesul la internet
pentru Ilsa A.I. la Laboratoarele Filmore.
Îți cauți părinții?
Cameron, vino aici!
Am avut un mesager. Toată lumea la bază imediat.
Suntem pe drum.
Recepționat.
Ajung imediat.
- Ți-am spus că o voi recupera. - Cum?
Am cerut-o politicos.
Ai fost lovit la cap?
Nu e grav. Să-l vezi pe celălalt tip!
Fă-mi o favoare.
Stai departe de Murray Park o perioadă.
Tipii ăia... nu sunt fericiți.
Am înțeles. Mulțumesc!
N-ai de ce.
Vă rog, mâncați ceva.
Ce vreți de la mine?
Pentru moment, să vă însănătoșiți,
dar în curând și de ajutorul dvs.
De ce v-aș ajuta?
Reprezentăm un grup cunoscut peste sute de ani
sub numele de Gruparea.
Am pierdut contactul cu viitorul și rămânem fără resurse.
Aveți nevoie de bani.
Despre asta e.
E mai complex de atât.
- Aveți dureri? - Da.
Uitați.
Luați asta.
Să vă ajut.
Revin imediat.
Durerile se amplifică și devine tot mai slab.
Nu pare rănit.
Asta e problema cu leziunile interne și traumatismele cerebrale.
Fără intervenție chirurgicală
nu va rezista nici măcar o zi.
Nu putem risca expunerea în fața Directorului.
Trebuie să-i găsim o nouă gazdă.
- Știi ce vom isca. - Dar el va supraviețui.
Avem nevoie de dispozitivul de transfer al conștiinței.
Nu știu despre ce vorbești.
Haideți.
Nu vă vom opri.
90 DE MINUTE PÂNĂ LA DESTINAȚIE
- Știți ce am făcut. - Ați activat mecanismul de siguranță.
Vin după dvs. acum.
E singura cale să fiți salvat și este cel mai important.
Femeie, în jur de 40 de ani, blondă.
Oare cine din cei în custodia lui 001 se potrivește descrierii?
- Perrow. - Poftim?
A făcut transferul?
Asta ar însemna ca 001 să aibă tehnologie de transfer a conștiinței.
Companiile sale ar fi putut construi componentele cheie.
Simon ar fost capabil. El a ajutat la construirea primului.
Atunci răpirea celor apropiați nouă a fost doar un paravan.
- Directorul a căzut în plasă. - Și noi la fel.
Voi folosi resursele FBI-ului să-l localizez pe Perrow,
dar dacă e capabil de transfer de conștiință,
001 poate fi oricine până acum.
Echipele de Călători caută
de când alerta a fost lansată,
dar când iei în considerare multitudinea de potențiali candidați...
Să sperăm că folosindu-se de Ilsa, Directorul poate scurta lista.
Cum obținem accesul?
Am vorbit. Suntem așteptați.
- Avem nevoie de o acoperire? - Vom fi agenți FBI.
Vă sugerez să faceți pe specialiștii.
Cred că agenții FBI adevărați nu ar aprecia asta.
Nu, dar am un plan.
- Am venit. Putem pleca. - Ăsta e planul tău?
Asigură-te că ai tot ce îți trebuie.
Ai luat tot ce era pe lista din mesaj?
Da.
- Trev? - Da.
Atunci, suntem gata. Să mergem, echipă!
E dornică să vorbească cu Directorul.
Da, văd.
- Vă aștept în mașină! - Bine!
Hei, Marce, eu sunt.
Mă întrebam când ajungi...
Dumnezeule!
Isuse!
Am vomitat într-un mesaj vocal.
E scârbos, îmi pare rău.
Unde eram?
Te sunasem... Voiam să-ți spun că am impresia că am o contuzie.
Prezint toate simptomele.
Starea de greață, printre altele.
Evident, am căutat pe Google, „contuzie”,
și știu că am tendința de a-mi închipui simptomele
a tot ceea ce citesc online, dar de data asta...
îți promit că nu e doar în capul meu, pentru că este chiar acolo.
Adică, acolo are loc o contuzie, nu?
Unde altundeva?
Oricum, am fost lovit bine de tot în cap
și mi-ar prinde bine sfatul tău.
O... sunt David.
- Agent MacLaren? - Dr. Teslia? O plăcere să te cunosc.
Am crezut că vei veni singur.
Suntem specialiști.
Dorim să începem cât mai curând.
Ea este Ilsa.
Stop!
Ai sunat-o?
- Ce naiba faceți aici? - Mă bucur să te văd, partenero.
Directorul necesită acces la internet.
- Nu e aprobat. - Avem ordine de la...
- Înapoi! - Șefu'?
Faceți ce spune.
- Uite ce e, Jo. - Nu mă lua cu „Jo”.
Nu te apropii de Ilsa.
Amândoi știm că nu cu Ilsa vrem să comunicăm.
Înțelegerea cu autoritățile secolului 21
include accesul la Director.
Acces supravegheat și aprobat.
E o chestiune de interpretare.
Nu cu legitimația ta falsă
de parcă ai fi agent FBI.
Legitimația e reală.
Computerul e izolat pentru un motiv întemeiat.
Am menționat că viitorul e în pericol?
Nu. De fapt, nu ai menționat nimic.
- Ce trebuia să spun? - Să îmi comunici ce faci.
Așa trebuie să funcționeze.
Transparență totală.
Directorul încearcă să găsească pe cineva
și are nevoie de acces la internet pentru a o face.
- Cine? - E dușmanul public numărul unu.
- Avem alte resurse pentru asta. - Nu atât de avansate.
Nu asta e ideea. Ar trebui să cooperezi cu mine.
E programat să protejeze umanitatea, nu să-i facă rău.
Dar Ilsa e o inteligență în curs de dezvoltare.
Nu putem risca să o expunem la ceea ce este online.
- Înțeleg asta, dar... - Nu, nu înțelegi.
Și nu accepți un refuz.
M-am cam săturat.
Bine.
- Adică? - Accept refuzul.
Dar ordinele noastre?
Avem ordine și să fim cooperanți.
Va trebui să găsim informația în alt mod.
Mulțumesc.
E posibil să vorbesc cu Directorul câteva momente?
Nu.
Bine.
Am terminat aici.
- Am avut dreptate. E în Perrow. - Cât de rapid!
Serios?
Am crezut că o conexiune modulată LED
între server și Ilsa a durat o veșnicie.
Conturile, companiile lui, totul. E totul aici.
A plănuit totul, în numele lui Perrow.
L-a făcut pe Perrow până și tutore al copilului.
- Câtă demență! - Știm unde este Perrow?
Directorul l-a localizat pe Călătorul 001
într-un depozit, în afara orașului.
Atunci, îl eliminăm acum.
Trebuie să recunosc, devine palpitant.
Nu găsesc un Uber aici!
La dracu'!
Bună, aici Kat. Lasă-mi un mesaj și te voi căuta.
Kathryn, sunt Jeff Conniker.
Scuze că nu am ajuns la cafenea. Am avut probleme.
Dar trebuie să ne vedem.
Tu, eu și David.
I-am lăsat și lui un mesaj. Treaba e că...
Îmi amintesc lucruri.
Carly nu mai e aceeași.
Cred că nici soțul tău.
Sună-mă când poți.
Fiul meu și fiica gazdei mele erau mutate într-o locație nouă securizată.
Vor fi îngrijorați.
Dl Morraca va avea grijă de ei până când veți fi pregătit să-i vedeți.
Cum spuneam, știm aproape totul despre dvs.
Unde mă veți duce?
Vă pregătim pentru transfer când ajung ei.
Oamenii mei au ordine să te omoare.
Să sperăm că vor realiza că suntem de aceeași parte, înainte de asta.
Nu te vor crede.
Nici eu nu prea cred.
E clar că nu acesta era planul.
Nu încerc să mă scuz,
mai mult... să mă justific.
Trebuiau să treacă ani până aveați să aflați.
În viitorul din care proveniți, Adăpostul 41 a căzut. Au murit cu miile.
Dar viitorul din care venim noi e diferit.
Știu toate astea.
Pentru că ați interogat echipele de Călători care vă urmăreau.
Un Călător nu v-ar fi spus niciodată
că cetățenii Adăpostului 41 au luat parte la o mișcare,
în care viața umană și puterea de decizie erau prețuite
în defavoarea inteligenței artificiale care ne controla viețile.
Directorul.
A considerat că mișcarea noastră nu e mai mult de o grupare subversivă,
împotriva unui întreg armonios.
Gruparea a devenit o rebeliune. Una care s-a transformat în război,
condus de dvs., dle.
Nu e posibil.
Vă promit că este.
Am fost martoră.
Mi-am jurat loialitatea dvs. în timpul meu și o fac și acum.
Atunci de ce riști spunându-mi astea?
Eu nu aș fi fost de acord.
Foarte adevărat.
Ați interzis contactul de orice fel, înainte să venim.
Atunci, de ce?
Suntem disperați.
Directorul deține puterea asupra secolului 21.
Mii dintre noi am venit prin structura cuantică, dar suntem găsiți.
Zilnic, echipe de Călători primesc misiuni pentru a ne căuta.
În clipa în care suntem găsiți, murim prin mesager.
Trebuie să vă ascundeți.
Nu putem să ne ascundem dacă vrem să ne luptăm pentru viitor.
Ne dorim să salvăm umanitatea.
Nu avem istorici, resurse financiare,
ingineri care să construiască dispozitive și componente, în secret.
- Dar vă avem pe dvs. - Ca prizonier.
Ca lider.
Corpul gazdă e pe moarte.
V-am activat emițătorul și am chemat oamenii dvs.,
ca să vă putem salva.
Sperăm să faceți același lucru cu viețile noastre.
Dumnezeule!
Asta e o glumă!
Șefu' avem o problemă.
Nu avem timp pentru asta.
Rahat.
Vei muri acum, Jeff.
Eu? Nu prea cred.
Dacă nu te întorci în mașină,
pleci și dispari pentru totdeauna,
vei muri astăzi.
Îmi amintesc, Carly.
- Nu contează. - Totul.
Răpirea, mărturisirea, totul!
Știu ce ești!
- Ce sunteți voi toți! - Lasă arma, Jeff!
Prietenul tău mă va împușca în spate acum?
Nu e prietenul meu și nu va avea de ce.
O vei face tu?
- Carly Shannon? - Nu.
Tu vei face asta.
Sunt mulți cu ochii pe voi, nu numai eu. Sunt cu ochii pe voi!
Nu contează. Vei muri.
Taci naibii din gură!
Nimănui nu-i va păsa.
Nici mie,
nici sergentului tău, nici vreunui polițist cu care lucrezi,
nici măcar fiului tău.
- Am spus să taci! - Sau ce?
- Carly, nu o face! - Nu, vreau să știu. Ce?
Ce?
Ce vei face, Jeff?
ORA DECESULUI
Hai! Sunt în fața ta. Ce vei face?
- Nu ești Carly! - Ba da, sunt.
Sunt Carly pe care nu o mai poți răni.
ORA DECESULUI
Sunt Călător 5416.
Bine ai venit în secolul 21.
- Dacă nu-l lua Directorul... - Era la fel.
Să ne întoarcem la misiune.
Cineva să conducă mașina lui. E beat.
- Hei. - Bună.
Mersi că ai venit aici. Nu prea aveam chef să ies.
E în regulă.
Drăguță casă.
Mersi. E...
Unde locuiesc eu.
Ce s-a întâmplat?
- Nimic. O mică răfuială de stradă. - Poftim?
Ca să îmi recuperez bicicleta.
O dădusem altcuiva, dar a fost furată de o gașcă.
Te-ai răfuit cu o gașcă?
Da. Să-l vezi pe celălalt...
Vrei un ceai?
David, trebuie să te consulte un doctor.
O va face Marcy, când ajunge acasă.
Nu e nimic. O mică contuzie. Nimic grav.
Odată ce nu o să mai vomit.
Ilsa, ce știi despre mine?
Sunteți din Lewiston, Idaho.
Ați absolvit Universitatea din Washington
și ați obținut un doctorat în Informatică, de la Princeton.
Numele mamei dvs. e Margaret, iar al tatălui e Charles.
Ilsa, oprește-te.
Cum ai aflat aceste informații?
Mi le-ați spus dvs.
Nu, nu ți le-am spus eu.
Poate ați uitat, dle dr Teslia,
că informațiile îmi sunt accesibile acum.
Dar dacă nu știi de la mine, cum ai reușit...
Nu am văzut nimic pe înregistrările video.
Ai rulat diagnosticul?
Da, nu există modificări. Ilsa e aceeași ca ieri.
Nu înțeleg.
Nu știu ce să spun.
Puteau să-i emită Ilsei ceva prin geam?
sau invers?
Nu, nu e doar cutie de sticlă, e un scut Faraday.
Există o rețea fină întrețesută în sticlă
care blochează semnalele electromagnetice.
Atunci, ce a fost cu tot spectacolul ăla al lui MacLaren?
Habar nu am.
- Fă testul. - Da.
- Și sună-mă. - Desigur.
- Bine? - Da. Sigur.
Ascundem de agentul Yates noile mele abilități?
Da, Ilsa, față de toți.
Pot să întreb de ce?
Pentru că se vor teme de tine și nu-mi doresc asta.
Nu trebuie să vă fie teamă, dle dr Teslia.
Știu asta, Ilsa.
Știu.
Mă auzi?
Tată, ce este?
Michelle.
Dispozitivul ajunge în curând.
- Rămâneți cu noi. - Ce se întâmplă?
Ruptură de anevrism. Cred că are un atac cerebral.
Trebuie să fie conștient când vor ajunge.
Trebuie să mai rezistați puțin.
Nu pot vedea.
Poftim?
Am orbit.
Se omoară între ei. Vă rog, spuneți ceva!
- Încetați! - Nu mai trageți!
Nu mai trageți!
Acești oameni nu vă sunt dușmani.
Legat de problema cea mare?
Mesajele de la Jeff.
Da. Din acest motiv am vrut să discutăm.
Ciudate, nu?
A spus că Carly nu e aceeași
și că Marcy nu e aceeași.
- Da, a spus același lucru despre Grant. - Părea beat.
El ar trebui să consulte un doctor.
Bine, dar...
În adâncul sufletului...
Nu crezi că e posibil să aibă dreptate?
Nu. Poftim?
Categoric că nu.
Isuse, Kat.
Am crezut că te duci la terapeuta pe care ți-am recomandat-o.
Mă duc și e grozavă,
dar asta înseamnă că nu pot avea dubii despre soțul meu?
Nu dubii cum că nu ar fi cine crezi tu că e. E o nebunie.
- Așa să fie? - Da. Pare dintr-un film prost.
Poți spune cu convingere că Marcy e aceeași persoană
- de la început? - Marcy e cea mai grozavă
ființă din viața mea.
Kat, îmi pare rău.
- Nu, e în regulă. - Nu e.
Eu nu vorbesc așa.
Poate e din pricina contuziei.
- Te rog, iartă-mă. Eu nu sunt așa. - David, e în regulă.
Știi ceva? Vino și ia un loc.
Vino aici. Fac eu ceaiul.
Ce naiba s-a întâmplat aici?
Îi plac tipii înalții, nu?
Crezi că o altă echipă de Călători ne-a luat-o înainte?
E posibil, dar noi nu lăsăm niciodată un loc în felul ăsta.
E posibil și să fi ajuns prea târziu.
E adevărat.
S-a mai transferat o dată.
Noi suntem de vină. Noi am implicat-o în dezastrul ăsta.
- Vincent a făcut asta. - Da și noi am folosit-o pentru a-l ataca.
Nu mai putem face nimic pentru asta.
Să sperăm că dacă s-a transferat iar, Directorul are o idee...
Șefu', avem musafiri.
MacLaren! Intrăm!
Jo, de ce ești aici?
Știu că m-ai mințit astăzi, însă nu știu despre ce anume încă.
Voi ați făcut asta?
Așa i-am găsit, dar știi asta pentru că m-ai urmărit.
Aceasta e persoana pe care voiai să o localizeze Directorul?
E mai complicat de atât, dar da.
Numele ei este dr Katrina Perrow.
Era terapeuta lui Vincent Ingram.
Vincent Ingram e într-un sanatoriu de stat.
- Da, este. - Atunci, cine i-a ucis?
Habar nu am.
Dar tu ești un agent FBI real. Să-mi spui ce vei afla.
- Speram să putem discuta. - Nu în seara asta.
Înțeleg că ai avut probleme cu gazda mea
Ești surd? Nu în seara asta.
Bine.
Scuze.
Hai să te duc acasă.
Hei, tu.
Hei.
Am primit mesajul tău.
Acela!
A fost clasic... printre cele mai bune.
Ar trebui să existe un buton al umilinței
care să-ți permită să ștergi un mesaj lăsat.
Ar trebui să inventez eu asta.
Sincer, nu-mi vine să cred că mă vrei încă,
după un asemenea mesaj.
Ăsta e un lucru pe care-l ador la tine.
Atunci ești o toantă.
Cum de ți-ai luat bătaie?
La patinoar.
- La patinoar? - Da.
Rămân la asta.
Să îți verific reacția pupilei.
Abia am așteptat să-mi faci asta.
- Am trecut? - Da.
Te mai doare?
Puțin. Dar ești acasă acum, așa că nu-mi pasă.
Te ajută asta?
Foarte mult.
Nu mai mergi la patinoar.
Dacă insiști.
Kat?
Fantastic! Nu am crezut că vei fi aici.
Păi, e și casa mea.
Da, este.
Iar tu ești soțul meu.
Da, sunt.
Și terapeuta mea a spus că trebuie să petrecem mai mult timp împreună.
Îmi place de ea deja.
Simt de parcă nu am mai băut un pahar de vin împreună, de o sută de ani.
Am și pizza vegană în cuptor.
Acum mă răsfeți.
Am avut un cupon care urma să expire.
Vino aici.
E așa un păcat că trebuie să-ți folosim trupul ăsta frumos.
Kat?
Philip.
Cred că va trebui s-o facem.
Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică