EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
VI VET VEM DU ÄR OCH NÄR DU KOMMER IFRÅN.
VI VILL DIG INGET ILLA. VI BEHÖVER HJÄLP.
Nån följer efter oss. Lös det.
STANNA. VI VILL INTE ATT NÅN RÅKAR ILLA UT.
Gasa! Vi måste...
-Hur mår hon? -Värdena är stabila,
men trycket är högt.
-Inget id-kort? -Nej.
Inte ens på chauffören. Han dog.
Förhoppningsvis märker familjen att hon är borta och hör av sig.
Okej. Vi får se vad MR och EEG visar,
men vi måste nog lätta på trycket i huvudet
med eller utan anhörigas tillstånd.
-Jag kollar med receptionen. -Tack.
Hej.
Varje gång.
Vadå?
Varje gång jag ser dig gå mot mig tänker jag:
"Herregud, vad gör den snyggingen i min lägenhet?"
Räddar dig från salmonella, tydligen.
Folk säger att man får i sig fler näringsämnen så.
Ja, men folk är korkade.
-Jag kunde ha lagat till dem. -Vi börjar om istället.
Okej. Jaha?
Vad ska du göra idag?
Jag vet inte än.
Vet inte eller vill inget säga?
Inte ens en ledtråd?
Det är som det brukar vara.
Jag kan få ett uppdrag.
Om du inte hör nåt, så kommer jag hem sent.
Okej. Jag var bara nyfiken.
-Vad ska du göra, då? -Tja, samma gamla...
Samma... Okej. Vet du vad?
Jag ska visa hur man gör för att slippa skalen.
Det här går inte.
Vadå?
Det är en kvävningsrisk.
-Han lever! -Ännu en spännande dag på 2000-talet.
Varje dag är en gåva, Philip.
Säger han som har fått flest gåvor.
Jag tar ingen av dem för givet.
Jävlar.
Chefen, är du där?
Ja, vad är det?
Djupwebben larmar om en försvunnen person.
Teamen i närheten letar.
-Är det en resenär? -Inte vilken som helst.
Direktören beräknar att det är 88 procents chans att en EEG
som togs på en trafikskadad person igår kan tillhöra resenär 001.
Det kan inte stämma.
Han blev överskriven.
Vi vet bara att ett nytt medvetande överfördes till värdkroppen.
Menar du att 001 redan var borta då?
Det är enda förklaringen.
-Hur då? -Vet inte.
En EEG är som ett fingeravtryck. Direktören skulle känna igen den.
Patienten kom till Coastal Cross utan att ha identifierats.
Var är hon nu?
Om det verkligen var 001, så fördes han bort innan provsvaren kom.
Fan.
Okej, fortsätt kolla på det.
Jag åker dit och meddelar vad jag får fram.
Jag vet inte hur mycket jag har kvar.
Min tillit är begränsad.
Så är det nog för oss alla.
När den är borta, är den borta. Jag kan inte bara...
-Att bygga murar förhindrar... -Förhindrar utveckling. Ja, jag vet.
Det är naturligt att man vill skydda sig själv.
Det handlar om överlevnad.
Man brukar inte fantisera om att ens man är ond.
Ångest tar sig olika uttryck.
Men jag tycker att det är intressant att du fantiserar
om att konfrontera din man istället för att göra det.
Blotta tanken skrämmer mig.
Vad ska han göra?
Om det är nåt du vill säga, så säg det.
Jag vill du provar en sak.
Jag vill att du säger en sak 3-4 gånger i rad. På vilket sätt du vill.
Tänk inte, utan fundera på hur det känns och lyssna på hur det låter.
-Okej. -Okej.
Jag vill att du säger: "Jag är inte rädd för min man."
Jag är inte...
Hallå!
Jag vet att du är där!
Hallå!
Vad vill du?
Jag vill bara prata.
Vi har inget att prata om.
Jo, vad du har gjort mot Carly.
-Jag är ju här. -Skitsnack.
Vem fan är du?
-Gå, Jeff! Det är sista varningen. -Varningen?
Du spöade mig när jag var dyngrak,
men nu är det...
Gå.
Vi tar det en annan gång.
Hallå?
Ja.
Samma plats? Jag kan komma direkt.
Tack.
Vem var det?
-Jag ska hämta medicin. -Medicin?
För uppdateringen. Du ska inte känna till den. Direktören har godkänt den.
Okej.
Återfallet var en engångsgrej.
Visst.
Du måste lita på mig. Det är under kontroll.
Jag har inte sagt emot.
Okej.
-Men jag tänker följa med. -Det behövs inte.
Jodå. Kom nu.
Jag hämtar den sen.
Fan också.
Jordan. Hej.
Vad är det? Är allt bra?
Jag har tappat bort din hoj.
Har du?
Okej, men då...
Då letar vi efter den.
Nej.
De från Murray Park dök upp och...
De stal den.
Okej.
Det gör inget. Vad skönt att du är oskadd.
Nej, jag älskade den hojen.
Jag också.
Vi ska ta tillbaka den.
Städning till våning tre.
Dr Mori, specialagent Grant MacLaren från FBI.
Ja?
Du tog hand om en oidentifierad kvinna igår.
-Ja. Efter en bilolycka. -Vet du vem...
Kan att du berätta vad du vet? Allt vore till hjälp.
Jaha...
Hon var i 40-årsåldern, 170 cm lång, blond.
Hon bar en dyr kostym. Det är svårt att säga mer.
Hon hade allvarliga huvudskador.
Vi skulle precis inleda behandlingen när hon försvann.
-Kan hon ha gått själv? -Nej, aldrig.
Hon hölls sövd på grund av huvudskadan.
När jag skulle titta till henne var hon borta.
Kan jag få övervakningsbilderna?
Ta inte illa upp,
men det är sällsynt att en patient i det skicket försvinner.
Jag ville själv kolla banden,
men det var fel på systemet i går kväll, så inget spelades in.
-Får jag se mig omkring? -Javisst. Varsågod.
Säger du till om du hittar nåt?
-Självklart. -Okej.
TID HOS TERAPEUT ONS KL. 15. SE TILL VARA LEDIG.
SVARA, ÄR DU SNÄLL.
-Hur ser det ut? -Inte bra.
Blödningar i hjärnan.
Blodtrycket är högt och stiger.
Okej. Vad kan vi göra?
Just nu kan jag bara övervaka värdens kropp.
Du måste göra nåt.
Jag kan inte göra nåt utan mer information.
Vi behöver en datortomografi och en MR...
Han gör ingen nytta i det här skicket.
Då borde vi inte ha jagat dem så att de krockade.
Förlåt.
Håll mig underrättad.
Vänta.
Vem är du?
Jag heter Dawn.
Det är en ära att träffa dig.
Vilken trevlig stadsdel.
Ja, men vi bor ju i ett garage, så...
Hej.
Det var ett tag sen jag var här. Har ni det bra? Behöver ni nåt?
-Inte det? -Nej, det är lugnt.
Vad bra.
Då så. Toppen.
Jag mår också bra. Tackar som frågar.
Det där är min cykel.
Jag gav den till en vän och ni stal den,
så jag vill ha tillbaka den.
-Den där? -Ja.
Nej, nu tar du fel. Jag har haft den i åratal.
-Jaså? -Ja.
En födelsedagspresent.
-När fyller du år? -24:e oktober.
Det bevisar inget. Alla vet ju när de fyller år.
Jag vill bara ha tillbaka den.
Och annars?
Herregud! Ta det som en signal att backa.
Du ska fan dö.
Vart ska ni?
Er känner jag igen.
Ja, det är vi.
Är du oskadd?
De stal min cykel, så jag skulle...
-Är du oskadd? -Ja.
Jag tror det.
Vilken tur att ni råkade gå förbi.
Ja. Vilken tur.
Det var grymt.
Det är sånt man ser i filmer.
-Låt nån kolla på dig. -Du kan ha fått en hjärnskakning.
Det gör ont. Ser det ut att vara illa?
Visa det för Marcy. Vi måste gå.
Okej.
-Tack ska ni ha. -Ta hand om dig.
Bättre?
Visst.
-Litar du på mig nu? -Det har jag gjort hela tiden.
Är ni där?
Ja, chefen.
Vad händer på djupwebben? Nåt nytt?
Vi behövde gå iväg ett tag.
-Varför då? -Vi är på väg tillbaka nu.
Det är 001 vi pratar om.
Fick du veta nåt på sjukhuset?
Nej. Jag börjar misstänka att...
Resenär 3468, vidta genast åtgärder för att förse
Ilsa AI på Filmore Laboratories med åtkomst till internet.
Har du gått vilse?
Cameron, kom hit!
Vi har fått ett meddelande. Samling på basen omedelbart.
Vi kommer.
Uppfattat.
Jag kommer.
-Jag sa ju att jag skulle ta tillbaka den. -Hur då?
Jag frågade snällt.
Har du fått en smäll?
Äsch. Du skulle se den andra killen.
Men gör mig en tjänst.
Håll dig borta från Murray Park ett tag.
De där killarna blev inte så nöjda.
Okej. Tack.
Inga problem.
Snälla, ät nåt.
Vad vill ni mig?
Vi vill att du ska bli frisk.
-Sen behöver vi din hjälp. -Varför skulle jag hjälpa er?
Vi representerar en grupp som i framtiden är känd som Falangen.
Vi har tappat kontakten med framtiden och har knappa resurser.
Ni behöver alltså pengar.
Det är allt.
Det gäller mycket mer än så.
-Har du ont? -Ja.
Här.
Ta det här.
Jag hjälper dig.
Jag kommer snart.
Huvudvärken blir värre och han blir allt svagare.
Han ser knappt skadad ut.
Det är det svåra med hjärnskador och invärtes skador.
Han överlever inte en dag utan operation.
Direktören får inte avslöja oss.
Vi måste hitta en ny värd.
-Du vet vad det skulle innebära. -Men då överlever han.
Vi måste ha överföringsenheten.
Jag vet inte vad ni pratar om.
Gör det.
Vi hindrar dig inte.
90 MINUTER TILL MÅLET
-Du vet vad jag gjorde. -Du aktiverade säkerhetsknappen.
Nu är de på väg.
Det är enda sättet att rädda dig, och det är det viktigaste.
Kvinna, 40-årsåldern, blond.
Jag undrar vem 001 har som passar den beskrivningen.
-Perrow. -Va?
Bytte han kropp?
I så fall har 001 överföringsteknologi.
Hans företag kan ha tillverkat nyckeldelarna.
Simon hjälpte till att bygga den första.
Att kidnappa folk i vår närhet var bara en rökridå.
-Direktören gick på det. -Vi också.
Jag spårar Perrow med hjälp av FBI,
men om 001 kan överföra medvetanden...
Då kan han vara var som helst.
Resenärsteam har letat ända sen larmet kom,
men antalet möjliga kandidater...
Direktören kanske kan korta ner listan med hjälp av Ilsa.
Hur kommer åt Ilsa?
Jag har ringt. De väntar på oss.
-Behöver vi en täckmantel? -Jag går med FBI.
Ni får föreställa specialister.
Det lär inte FBI gilla.
Nej, men jag har en plan.
-Jag är här. Vi kan gå. -Var det din plan?
Kolla att vi har allt som behövs först.
Trev, har du allt jag bad om?
Ja.
-"Trev"? -Ja.
Vi är redo. Då kör vi.
Hon vill gärna prata med direktören.
Ja. Jag ser det.
-Jag väntar i bilen! -Okej!
Hej, Marce, det är jag.
Jag skulle bara höra när du...
Jisses.
Herregud!
Jag kräktes precis i ett röstmeddelande.
Vad äckligt. Ursäkta.
Var var jag nu?
Jag skulle... Jag ville säga att jag nog har fått en hjärnskakning,
för jag har alla symptom.
Illamående, till exempel.
Jag googlade på det,
och jag brukar ju tro att jag har allt möjligt
när jag läser på nätet, men nu är det...
Det sitter inte bara i skallen. Eller jo, det gör det ju.
Det är ju där man får hjärnskakningar.
Vad skulle det annars vara?
Jag fick i alla fall en rejäl smäll mot huvudet
och behöver din hjälp.
Det är David, förresten.
-Agent MacLaren? -Dr Teslia. Trevligt att träffas.
Jag trodde att du skulle komma ensam.
Vi är specialister.
Vi vill komma igång så fort som möjligt.
Det här är alltså Ilsa.
Stopp!
Ringde du henne?
-Vad fan gör du här? -Vad roligt att se dig.
Direktören behöver åtkomst till...
-Det har inte godkänts. -Det är order...
-Backa! -Chefen?
Gör som hon säger.
-Jo, hör på. -Nej. Låt bli det där.
Du får inte röra Ilsa.
Vi vet båda att det inte är Ilsa vi behöver prata med.
Avtalet med 2000-talets myndigheter inkluderar åtkomst till direktören.
-Övervakad och godkänd åtkomst, ja. -Det är en tolkningsfråga.
Du kan inte visa upp din fejkbricka för vakterna
som om du hörde till FBI.
Brickan är helt äkta.
Datorn hålls isolerad från omvärlden av en anledning.
Nämnde jag att framtiden står på spel?
Nej. Du har faktiskt inte nämnt nånting alls.
-Vad skulle jag säga, då? -Du ska kolla med mig först.
Det är så det ska gå till.
Okej.
Direktören försöker leta reda på nån och behöver nätet för att göra det.
-Vem då? -Han är folkets fiende nummer ett.
-Vi har andra resurser för det. -Inte lika avancerade.
Det kvittar. Vi ska samarbeta.
Dess uppgift är att ta hand om mänskligheten, inte skada...
Men Ilsa är utvecklas hela tiden.
Vi kan inte utsätta henne för det som finns på nätet.
-Jag förstår det, men... -Nej.
Och du vägrar godta ett nej.
Det börjar bli tröttsamt.
Okej.
-Vadå? -Jag godtar ditt nej.
Våra order, då?
Vi har också order om att samarbeta. Vi får hitta informationen på annat sätt.
Tack.
Kan jag få prata med direktören en liten stund?
Nej.
Okej.
Vi är klara här.
-Vi hade rätt. Han är i Perrow. -Det gick fort.
Allvarligt?
Jag tyckte att LED-kopplingen mellan servern och Ilsa tog en evighet.
Hans konton, företag och allt annat finns här.
Han planerade allt i Perrows namn.
Perrow har till och med vårdnaden om ungen.
-Vad sjukt. -Vet vi var Perrow är?
Direktören visar att resenär 001 finns
i en lagerlokal utanför stan.
Då tar vi honom nu.
Det här börjar faktiskt bli spännande.
Det finns inga Uber här ute!
Fan.
Hej, det är Kat. Lämna ett meddelande, så ringer jag.
Kathryn, det är Jeff Conniker.
Ursäkta att jag inte kom till kafét. Nåt kom i vägen.
Men vi måste ses.
Du, jag och David.
Jag har lämnat ett meddelande till honom också.
Jag har börjat minnas saker.
Carly är inte Carly längre.
Samma gäller nog din man.
Ring mig när du hör det här.
Min son och värdens dotter skulle flytta till en ny, säker plats.
De blir oroliga.
Mr Morraca tar hand om dem tills ni kan ses igen.
Det är inte mycket om dig som vi inte känner till.
Vart ska ni ta mig?
Vi förbereder bara en förflyttning när de kommer.
Mina medarbetare har order om att döda dig.
Förhoppningsvis hinner de förstå att vi står på samma sida.
De tror dig aldrig.
-Jag vet inte ens om jag gör det. -Det var inte så här det skulle bli.
Det är inte ursäkt...
...utan snarare en förklaring.
Du skulle få veta det först om flera år.
I din framtiden har Skyddsrum 41 kollapsat, med tusentals döda.
Men vår framtid är annorlunda.
Jag vet det redan.
Ja, för att du har förhört resenärer som jagat dig.
Men en resenär skulle aldrig berätta
att Skyddsrum 41 blev grunden till en rörelse.
Det var en plats där mänskligt liv och bestämmanderätt värderades
högre än den artificiella intelligens som styr hela våra liv.
Direktören.
Den betraktade vår rörelse som en statsfientlig "falang"
i en harmonisk helhet.
Falangen blev till ett uppror. Upproret växte till ett krig...
...som du ledde.
-Det är inte möjligt. -Jo, jag lovar.
Jag blev själv vittne till det.
Jag svor min lojalitet till dig då, och jag gör det nu.
Varför berättar du då det här för mig?
Jag skulle aldrig ha godkänt det.
Det är sant.
Du förbjöd all kontakt innan vi kom.
Ja, så varför?
Vi är desperata.
Direktören har fortfarande makten över 2000-talet.
Flera tusen av oss har kommit hit, men den hittar oss.
Varje dag får resenärsteam i uppdrag att leta reda på oss.
När vi upptäcks, dödas vi genom budbärare.
Ni måste gömma er.
Vi kan inte både gömma oss och slåss för vår framtid.
Vi vill rädda mänskligheten.
Vi har varken historiker, pengar
eller ingenjörer som bygger hemliga enheter.
-Men vi har dig. -Jag är er fånge.
Du är vår ledare.
Din värdkropp är döende.
Vi aktiverade din sändare och kallade hit dina män
för att rädda ditt liv.
Vi hoppas att du skonar oss i gengäld.
Herregud.
Det är inte sant.
Chefen, vi har ett problem.
Vi har inte tid med det här.
Fan.
Du kommer att dö nu, Jeff.
Jag? Det tror jag inte.
Hoppa in i bilen igen,
kör härifrån och visa dig aldrig igen.
Annars dör du idag.
Jag minns nu, Carly.
-Det kvittar. -Alltihop.
Bortförandet. Ditt erkännande. Alltihop!
Jag vet vad du är!
-Vad ni alla är! -Släpp vapnet.
Ska din pojkvän skjuta mig i ryggen?
Nej, och han är inte min pojkvän.
Vadå? Ska du göra det?
-Carly Shannon? -Nej.
-Du ska göra det själv. -Knappast.
Det är inte bara jag som är er på spåren.
Det kvittar. Du ska dö.
Håll käften!
Och ingen kommer att bry sig.
Inte jag.
Inte din chef eller nån av poliserna du jobbar med.
Inte ens din son.
-Håll käften, sa jag. -Och annars?
-Carly, låt bli. -Nej, jag vill veta. Vad?
Vad?
Vad ska du göra, Jeff? Va?
TIDPUNKT FÖR DÖDENS INTRÄFFANDE
Kom igen. Jag står ju här. Vad ska du göra?
-Du är inte Carly! -Jo, det är jag.
Jag är den Carly du inte kan göra illa längre.
Jag är resenär 5416.
Välkommen till 2000-talet.
-Om direktören inte hade tagit honom... -Det kvittar.
Vi borde återgå till uppdraget.
Nån borde köra åt honom. Han är full.
-Hej. -Hej.
Tack för att du kom hit. Jag kände inte för att gå ut.
Det gör inget.
Vilken fin lägenhet.
Tack. Det är...
...här jag bor.
Vad har hänt?
-Inget. Ett litet slagsmål. -Va?
Jag tog tillbaka min cykel.
Jag har gett bort den, men ett gäng stal den.
Har du slagits med ett gäng?
Ja. Du skulle se den andra...
Vill du ha te?
David, du måste till läkare.
Marcy kan titta till mig när hon kommer.
Det är inget. En lätt hjärnskakning. Det är inget märkvärdigt.
Sen när jag slutar kräkas.
Ilsa, vad vet du om mig?
Du kommer från Lewiston i Idaho.
Du har en examen från University of Washington
och blev doktor i datavetenskap vid Princeton.
Din mamma heter Margaret och din pappa Charles.
Ilsa, sluta.
Hur lärde du dig det här?
Du har berättat det.
Nej. Det har jag inte.
Du kanske har glömt det, dr Teslia,
men informationen finns tillgänglig för mig.
Men om jag inte har berättat det, hur kan du...
Jag såg inget på övervakningsbanden.
Har du gjort diagnostiken?
Ja. Inga förändringar. Ilsa är som igår.
Jag förstår inte.
Vad ska jag säga?
Kan de ha sänt nåt till Ilsa utifrån,
eller tvärtom?
Nej, det här är inte bara en glasbur, utan en faradaybur.
Glaset har ett finmaskigt nät som blockerar elektromagnetiska signaler.
Vad handlade MacLarens uppvisning om, då?
Ingen aning.
-Kör testet. -Okej.
-Ring mig. -Självklart.
-Okej? -Javisst.
Döljer vi mina nya kunskaper för specialagent Yates?
Ja, det gör vi, Ilsa. Från alla.
Får jag fråga varför?
Annars skulle de bli rädda för dig, och det vill jag inte.
Det finns inget att vara rädd för, dr Teslia.
Jag vet det, Ilsa.
Jag vet det.
Hör du mig?
Pappa, vad är det?
Michelle.
Enheten kommer snart.
-Håll dig vaken. -Vad händer?
En brusten aneurysm. En stroke, tror jag.
Han måste vara vid medvetande när de kommer.
Håll ut en liten stund till.
Jag ser inget.
va?
Jag är blind.
De dödar varann. Snälla, säg nånting.
-Sluta! -Eld upphör!
Eld upphör!
De här människorna är inte vår fiende.
Jaha. Elefanten i rummet?
Jeffs röstmeddelanden.
Ja. Det var därför jag ville träffa dig.
Läskigt, va?
Han sa att... Carly inte är Carly,
och att Marcy inte är Marcy.
-Ja, och samma sak om Grant. -Han lät full.
Jeff är den som borde gå till doktorn.
Okej, men...
Innerst inne, längst inne i hjärtat...
Är det inte möjligt att han har rätt?
Nej. Va?
Absolut inte.
Herregud, Kat.
Jag trodde att du gick till terapeuten som jag rekommenderade.
Ja, och hon är toppen.
Betyder det att jag inte får tvivla på min man?
Du ska inte tvivla på att han är den du tror. Det är ju galet.
-Är det? -Ja. Det är som taget ur en B-film.
Är du helt säker på att Marcy är samma person som när ni träffades?
Marcy är det bästa som nånsin har hänt mig, för fan.
Förlåt, Kat.
-Det gör inget. -Jo.
Jag pratar inte så med folk.
Det kanske är hjärnskakningen.
-Förlåt mig. Jag är inte sån. -Det gör inget.
Vet du vad? Kom och sätt dig.
Jag kan fixa teet.
Vad fan har hänt?
Han gillar visst långa killar.
Hann ett annat resenärsteam före?
Kanske, men vi skulle aldrig lämna nåt så här.
Vi kanske kom för sent.
Ja.
Han har bytt kropp förut.
Det här är vårt fel. Vi drog in henne i soppan.
-Vincent gjorde det. -Ja. Och vi utnyttjade henne.
Vi kan inte göra nåt åt det nu.
Om han bytte kropp igen, får vi hoppas att direktören...
Det kommer nån.
MacLaren! Vi kommer in!
Jo, vad gör du här?
Du ljög för mig i eftermiddags. Jag vet bara inte om vad.
Har ni gjort det här?
Vi hittade dem så här. Det vet du, eftersom du följde efter mig.
Var det henne direktören skulle hitta?
Det är inte hela sanningen, men ja.
Hon heter dr Katrina Perrow.
Hon var Vincent Ingrams terapeut.
Han sitter inspärrad på ett mentalsjukhus.
-Ja. -Vem har då dödat dem?
Jag vet inte.
Men du är ju en riktig FBI-agent, så säg till när du får fram nåt.
-Hej. Kan vi prata? -Inte ikväll.
-Jag vet att du hade problem med... -Är du döv? Inte ikväll, sa jag.
Okej.
Förlåt, då.
Jag kör hem dig.
Hej.
Jag fick ditt meddelande.
Jaså, det.
Det var en riktig klassiker.
Det borde finnas en bortgjord-knapp,
så att man kan radera meddelanden som man har lämnat.
Det borde jag uppfinna.
Jag fattar inte att du vill vara med mig efter det korkade meddelandet.
Det är en av sakerna jag älskar mest med dig.
I så fall är du dum.
Hur slog du i huvudet?
Jag åkte skridskor.
-Skridskor? -Ja.
Jag står fast vid det.
Jag ska kolla dina pupiller.
Det har jag längtat efter hela dagen.
-Klarade jag testet? -Ja.
Gör det ont?
Lite. Men nu är du hemma, så det gör inget.
Hjälper det?
Ja, faktiskt.
-Inga mer skridskor. -Okej, då.
Kat?
Vad härligt! Det förväntade jag mig inte.
Jag bor ju här.
Ja.
Och du är min man.
Ja.
Min terapeut tyckte att vi skulle ses mer.
Jag gillar hur hon tänker.
Det känns som hundra år sen vi tog ett glas vin tillsammans.
Jag har till och med veganpizza i ugnen.
Nu skämmer du bort mig.
Jag hade en kupong.
Kom.
Det är så synd att vi måste ta din fina kropp.
Kat?
Philip.
Vi måste nog göra det.
Undertexter: Love Waurio