EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Sæt farten ned. Det er meget tidligt for mig.
Kæmp igennem, Philip. Jeg siger, når du er træt.
-Var dét det? Er vi færdige? -Nej.
Det er Gary, der fortæller, de er kørt.
Hans mor er død.
Det vidste du nok.
Modsat hvad alle tror, så kan jeg ikke huske alt.
Kun ting, der vurderes vigtige af programmørerne eller Direktøren.
Det var Bedstemor Garys død ikke?
Ikke alle er del af den store plan.
Hun var ikke en, der tog sådan noget personligt, så...
Jeg kendte til din bedstefars død.
Han var værtskandidat. Han blev ikke valgt, men...
Nu prøver du at distrahere mig, så du slipper for træning.
Du vil bare torturere mig.
Når du har boet i en krop så gammel,
at det letteste fald splintrer knoglerne,
og jeg håber, du lever så længe,
vil du vide, dette ikke er tortur.
Så kom på benene.
Kom så.
Atomenergi anses for en slags energi til ren luft,
da den ikke producerer drivhusgasser.
Men der er nogle, der mener,
at det mærkat ignorerer et vigtigt biprodukt i processen.
Ved nogen, hvad det er?
Det er noget, man har tilbage, når det radioaktive brændstof er brugt.
-Vi har glemt det. -Vi talte om det i skolen.
I ved det godt.
Dette er en alarm om nødevakuering.
Dette er ikke en øvelse.
Alt personale skal straks evakuere. Dette er ikke en øvelse.
Følg mig til bussen, lige nu. Gå. Ikke løbe.
Dette er en alarm om nødevakuering.
Dette er ikke en øvelse.
Alt personale...
Vi skal hjælpe. Vi har godkendelse.
Skidt med, hvad kortet siger. Forlad bygningen.
Der er ikke meget tid.
Du forstår ikke. Vi skal derind.
SYSTEMADVARSEL - TILLADELSE AFVIST
Jeg er låst ude af backuppen.
Inddæmningsdøre i sektor 77 er sikrede.
Servicedørene reagerer ikke.
Jeg kan ikke genstarte systemet.
Hvad er dine konverteringstal?
De vil bryde ind igen.
Kom nu.
...en øvelse.
Alt personale skal straks evakuere.
Jeg er låst ude.
Hvem er de folk?
Intet virker.
Advarsel. Kritiske niveauer.
Trykket i det primære kølerkredsløb steg 22 procent.
-PORV'erne ventilerer automatisk. -Sluk dem.
Systemet kan ikke klare det. Det sprænger.
Kritiske niveauer.
Advarsel. Kritiske niveauer.
GENSTART FULDFØRT - SYSTEMSTATUS NOMINEL
Vent.
-Trykket falder. -Hvad gjorde du?
Aner det ikke. Jeg er ligeglad.
GENSTART FULDFØRT
Hej. Hvad laver du herinde?
Vi skal bruge hjælp herinde.
Hallo!
Ring til en ambulance! Vi skal bruge hjælp!
Godmorgen.
Du virker overrasket over at se mig.
Hvorfor skulle jeg være det?
Fordi jeg ofte er taget afsted nu, men...
Jeg ville sige, hvor glad jeg var for, at du kom hjem i aftes.
Selvom det kun var kort, før du løb ind på soveværelset.
Jeg løb ikke. Jeg var træt.
Jaså?
Så træt, at du sov rævesøvn,
da jeg gik i seng lige efter, og da jeg vågnede?
Jeg sov ikke rævesøvn.
Godt at høre.
For et øjeblik var jeg bange for, du undgik mig.
Jeg ventede oppe på dig. Men det blev sent, jeg var træt,
og holdt jeg mig vågen, ville vi tale i timevis...
Hvad er galt med det? Det er noget af det, vi gør bedst.
Altså, det er...
...i top to.
Okay, behøver vi tale om det lige nu?
Hvornår passer så? Skal jeg lave en aftale?
Vi har allerede en. I morgen klokken 15, husker du?
-Jeg skrev til dig. -Det er sandt.
Vi betaler nogen for at have en samtale.
Jeg må hjem til min mor, så jeg vil gøre mig klar.
Kat.
I morgen klokken 15...
Jeg skal nok være der.
-Du har ikke feber. -Det kunne jeg have fortalt.
Jeg har det fint.
Du blev kørt på hospitalet i går
og husker ikke, hvad du lavede, så...
A-F-0-0-1-3-
B-E-6-9-4-8-
1-C-3-2-D...
-Naomi? Jeg forstår ikke. -...1-3-0-5-7...
-1-4-1-0-5... -Skat, hvad siger du?
-Naomi. -...2-8-8-4...
Skat?
B-C...
-Hvad? -Godmorgen.
Hvad vil du?
-Jeg har morgenmad med. -Hvorfor?
Det er det vildeste, jeg nogensinde har smagt.
Tre helt forskellige slags mad på en muffin fra England.
-Velkommen til det 21. århundrede. -Tak.
Jeg øvede mig i at køre,
og jeg fulgte en anden bil ind i en restaurant med drive-thru,
og jeg sagde til damen:
"Giv mig, hvad ham foran bestilte."
Og hun spurgte, om jeg ville have det som et måltid.
Og jeg sagde: "Det er derfor, jeg er her."
Lad den ikke blive kold...
Hvad vil du?
Have din hjælp.
Spørg dit hold.
Jeg har ikke et hold.
Hvorfor ikke?
Jeg bør nok ikke svare, på grund af protokol 6.
Hvad med din træning?
En del af den var at tale med dig om Jeff.
Okay, hvad vil du vide?
Hør, jeg forstår, at min vært ikke var det fineste menneske.
-Han var et røvhul. -Sikkert.
For jeg ved, hvor langt du gik for at sikre, han var en værtskandidat.
Og du kom tæt på at dræbe ham med dine bare hænder.
Men jeg er ikke ham.
Godt.
Men jeg skal kunne lade som om.
Så al information, du kan give mig...
-Hvad er der? -Sikkert bare David Mailer.
Jeg ville åbenbart mødes med ham.
-Ved du om hvad? -Nej.
-Burde jeg? -Hvis det er din protokol 5.
Han er ikke rigtig min type.
Det mente jeg ikke.
Det ved jeg.
Jeg prøver at finde ud af, hvem jeg skal være.
34 HOWEL AVE I KÆLDEREN - SIG DET IKKE TIL NOGEN
-Hvad -Det er ikke David. Kan vi snakkes ved?
Ja.
...der var en mulighed.
Du får det, inden dagen slutter.
Tak. Gid, jeg ikke behøvede det, men...
Besked på vej fra det dybe net.
"Programmør skal bruges til at løse korrumperet budbringer."
Er det sket før?
-Det lyder, som om det lige er sket. -Okay.
Jeg fortæller, vi har en. Find på et ID til Grace.
Grace Day, FBI-specialist i socialt upassende adfærd.
Jeg finder dine instruktioner fornærmende.
-Hvilken del? -"Prøv ikke at tale."
Du kan klage til Direktøren
om et par hundrede år.
-Fru Gillen? -Ja?
Agent Grant MacLaren fra FBI. Det er mine kolleger.
Vi vil følge op på din datters helbred efter det ved Seaton Generating Station.
Hvorfor er FBI involveret?
Det er en formalitet. Vi er snart væk.
-Lægen sagde, hun var okay. -Det er hun nok også.
Men da Seaton er et føderalt atomanlæg...
-I forstår nok. -Det er en nem test.
-Vi skynder os. -Hvor er hun?
Det er Grace.
Kom indenfor.
D-7-1-3-5-0...
-Hej. -Er det begyndt igen?
Hun har gjort det løbende siden udflugten.
Jeg ved ikke, hvad hun siger...
Den kører stadig.
Hun mener, hun har feber.
Vi tjekkede for en halv time siden. Temperaturen var normal.
Hvad med den hexadecimal kode, hun mumler?
Lægen sagde, det var en post-traumatisk respons
på alarmen under udflugten.
-Jeres læge lyder som en idiot. -Lad os køre testen, ikke?
-D-6-2-7-C-5-0-0... -Hvad var navnet?
-Naomi. -Jeg kender en Naomi.
Det er fra Bibelen.
Denne er en tynd pige fra 9. klasse med talefejl.
Okay. Naomi...
Du skal kigge på denne tablet uafbrudt i 20 sekunder.
Det er alt.
Og så kan vi fejre med kage eller noget.
Hvordan skal det hjælpe på noget?
Der er et afbrudt program i hjernen,
som ikke har kørt sit end script og laver junk-processer,
som kortslutter hende.
Det er en metafor.
-Det gør ikke ondt. -Uafbrudt i 20 sekunder.
Nogen skal holde hende.
-Hun vil ikke kigge på det. -Det er nødvendigt.
Dan, det er okay.
Naomi?
Mor?
Hvordan kom jeg her?
Husker du ikke det?
Desorientering er normalt.
-Lad os sige det. -Vi er færdige her.
-Mange tak, hr. og fru Gillen. -Tak.
Og ring, hvis I har flere spørgsmål.
Grace.
SAL'S SPORTSBUTIK
Det er lidt uden for mit vante element.
Jeg har et godt udvalg til begyndere i kabinettet her.
-Den er lidt lille, ikke? -De siger, at størrelsen ikke er vigtig.
Ja. Skal de sige det?
Det er kaliberens stoppekraft.
Ja.
David, hvad laver du?
Hold da op... Den er tungere, end den ser ud.
Fadervor, du som er i himlene,
helliget vorde dit navn,
komme dit rige,
ske din vilje som i himlen...
-...således også på jorden. -6-F-0-0-1-1...
-Naomi? -...3-6-7-8...
-Naomi. -...9-5-4-3...
Naomi.
...således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød og...
-Hvad er der galt? -Ingenting.
Ingenting, skat.
Jeff.
Mitch. Godt, du fik vores besked.
-Hvordan vidste du det? -At du hørte til vores gruppe?
Du har ikke holdt dine meninger for dig selv på arbejdet.
Det har jeg vel ikke.
De andre kommer snart. Hjælper du med at stille op?
Tak.
Okay, skat. Lad os besøge dr. Lee.
Skat.
Det vigtigste er, at vi husker, vi ikke er alene.
Rejsende har berørt alle vores liv.
Men sandheden bliver skjult af medierne,
af regeringen,
og især af dem i vores liv, som vi ved har ændret sig,
uanset hvad de prøver at fortælle.
Et godt sted for os at starte ville være at dele...
Er du okay?
Ja, det tror jeg.
Jeg forventede bare ikke så mange.
Jeg har været i gang alene længe.
Jeg forstår. Det gør vi alle.
Og vi har alle været der.
Jeg vil ikke lyve,
jeg var lidt bange for, at gruppen ville være... dem.
For at finde mig og overtage mig.
Jeg har frygtet at tale med folk.
Alle havde det vist sådan den første gang, Jeff.
Men du er i sikkerhed her.
Det er okay.
-Koden var korrekt! -Tydeligvis ikke.
Alle budbringere er et konverterbart wetware-program med slut-script,
som ødelægger sig selv, når beskeden er overbragt.
-Jeg gav det korrekte slut-script. -Så Direktøren lavede en fejl?
Udløste et atomkraftværk en sky af radioaktiv damp
og dræbte tusinder i går? Nej.
Det skete ikke i den tidslinje,
-som I husker. -Nej.
Det var en stor begivenhed, da jeg tog afsted.
Jeg har frygtet det, siden jeg kom,
og stolet på, at Direktøren ville stoppe det.
Men hvorfor bruge Naomi?
Hvorfor fik Rejsende ikke missionen?
Måske gjorde de.
Og de fejlede. Det sker ofte.
Direktøren tog en chance med statistisk sandsynlighed,
gik til en backup-plan af nødvendighed og skabte ved et uheld en afviger.
Som vi tager os af.
Hvorfor er du så muggen?
Du ville ikke forstå.
Ægteskabsproblemer.
Hvis du vil tale, er jeg certificeret rådgiver.
Herren befaler dig at forlade kroppen og forsvinde, hvor du kom fra.
-For fanden, altså. -Hvad laver de her?
-Hvad laver han her? -Jeg ringede. Vi behøver hjælp.
Vi får hjælp.
Selvom det nok ikke skader, skal hun bruge lægehjælp.
Lægen sagde, hun var rask. Medicin kan ikke klare det.
Tror du, hun er besat?
Muligvis.
En voksen mand i en kjole,
der synger til sin fantasiven er svaret?
-I skal gå. -Hr. Gillen.
Dan, lad dem nu bare prøve.
Fader, må de få et øjeblik med Naomi?
Jeg kan komme tilbage i eftermiddag.
Tak.
-Må Herren arbejde i dig. -Må du få et rigtigt arbejde.
-Grace. -Carly?
Okay.
-Okay? -Okay.
Jeg læser...
-Lort. -Hvad er der?
Det er ikke et normalt budbringerprogram. Det er...
Det er sofistikeret AI. Nærmest en voksende bevidsthed.
-Hvorfor ville Direktøren gøre det? -Ingen anelse.
Et konventionelt end script går ikke. Jeg må bruge et slukprogram.
8-0-0-1-3-8-9-9...
Hold det op foran hende.
Hvad gør du ved hende?
-Hold hende nede. -Mac!
-Stop det! -Carly, fjern det.
Pulsen er stærk, men hurtig.
Værten er i fare. Hun må til basen.
Bedøv hende.
-Nej. Hvor fører I hende hen? -Til et hospital.
Hun skal ingen steder.
Jeres datter behøver særlig hjælp.
Vores base har begrænset adgang,
og det tager for længe at godkende civile.
Det bliver over mit lig.
Lyt nu til fornuft.
Det var uventet.
Jeg er Rejsende 5322.
-Hvorfor sagde du ikke det? -Protokol 6.
Det var mig, der anmodede om en programmør.
Min læge var rådvild.
Og jeg måtte opretholde dækket foran min mand.
-Angående din mand... -Han er ude noget tid.
Jeg finder på noget imens.
Det vigtigste er, at I får det uregerlige program ud af Naomi.
Jeg elsker min datter meget højt.
D-13 fortalte mig, at disse naniter skulle redde
en Nobelpris-vinder nær et gennembrud med desalinering.
Direktøren må vel ordne sin fejl,
før verden får rent vand.
Denne aktivitet er ikke hendes.
Det er AI'en, der pakker sig selv ud inde i hjernen.
Det stresser systemet og forårsager vævsskade.
Det var ikke Direktørens intention.
Et budbringerprogram er en AI, selvom den ikke er helt bevidst.
Den skal manipulere værtens limbiske system og nervesystem
for at kontrollere kroppens bevægelse og tale.
Hvad gjorde hun i kraftværket?
Hun stoppede onde hackere fra Østeuropa,
som ville ødelægge Seaton Power Plants styresystem.
Sensorfejl lavede et tryk i den primære kølerlinje,
som udløste en eksplosion af radioaktiv damp,
som spredtes i 32 kilometers radius.
Ni tusind døde på kort sigt,
ti gange så mange på lang sigt.
Du har fået en opdatering.
Nu forstår I, hvorfor jeg har frygtet datoen.
Budbringer-AI'en må have haft en selvlæringsprotokol
for at bekæmpe mulige modforanstaltninger i nutiden.
Genialt, bortset fra at det tog for længe.
Og i dens fortsatte læring
udviklede den en intelligens udover Direktørens intention.
Hvor slemt kan det blive?
Hendes bevidsthed er stadig intakt.
Men med denne fart har AI'en slettet hende om få timer.
Det er ikke min første dans med en stædig AI-baby.
Jeg får naniterne til at angribe de neurale stier
og få den til at klynke i underkastelse.
Begynd på det. Jeg har en aftale.
-Også mig. -Hold os informerede.
Forstået, chef.
Kikkertsigterne er i denne kuffert.
De passer til riflen, jeg gav dig.
Se det som en velkommen til det 21. århundrede-gave.
Tak, Carly Shannon.
Og dette.
Uden en historiker får du brug for det.
-Især når du kun spiser takeaway. -Jeg spiser friske grøntsager nu.
Broccolini er for sygt.
Det siger man ikke længere.
Din træning i det 21. århundredes idiomer er blæst.
Tak for tippet.
Tak for alt. Jeg ved, det var hårdt for dig.
Jeg kan se det på dit blik.
Sådan så han på mig, da jeg først kom.
Jeg har næsten ondt af ham.
Det går over.
Jeg ved, du er alene, men måske laver vi en mission sammen på et tidspunkt.
Hvad?
Jeg fik bare lyst til at kramme dig farvel.
Men det går over.
Måske vil det hjælpe at tale om synene, du har haft, Kathryn.
Syn?
-Nej, det er nærmere dagdrømme. -Om hvad?
Jeg forestiller mig, jeg ikke er sikker.
-I forhold til, hvad der lige skete... -Med dig.
-Undskyld, jeg kan ikke forklare det. -Vent. Er du ikke sikker med mig?
Kat, af alle folk i verden, er jeg...
-Hvad... -Det ved jeg.
Der er bare et stort hul i min hukommelse, fra da jeg blev bortført.
En psykopat bedøvede dig.
-Det siger alle. -Tror du ikke på det?
Kat, det er sandheden. Det skete.
Okay. Jeg har følt sådan her før.
Grace?
Grace!
Jeg var på toilet i 30 sekunder. Hvad har du gjort?
Vi har ikke gjort noget. Se.
Lort.
Hvad sker der?
Et automatisk script kørte, hvor naniterne forstyrrer AI'en
med en kvantealgoritme.
Det stoppede med at virke.
Jeg må gøre det i frihånd.
Jeg har det under kontrol igen.
-Kan du holde dig foran den? -Hvem behøver søvn?
Det er et problem.
Jeg kan følge med. Men jeg kan ikke overhale den.
Den har uendelig stamina, og jeg kan kun gøre det så længe.
Måske skal vi...
Mac, vores patient er i fare.
-Det var måneder tilbage. -Kom.
-Okay. -Det var, da din bil
blev stjålet af din informant, hvis det virkelig skete.
"Hvis det virkelig skete..."
Okay. Ved du hvad?
Beslut I to, hvad der er galt med mig,
så gør jeg det bedre.
-Vi anklager dig ikke. -Jo, I gør.
-Grant. -Og jeg betaler dig for det.
-Det er ikke, hvad der sker. -Nej. Find I ud af,
hvem jeg er, og hvordan jeg skal være,
så du føler dig sikker...
...efter vi har kendt hinanden i 17 satans år, og så er jeg det.
Jeg må tilbage på arbejde.
Dette udsætter kun det uundgåelige.
Eller køber os tid. Vi må finde på en bedre idé.
-3468. -Programmør.
Direktøren har bedt mig hjælpe med at fjerne AI'en.
Den klynker endnu ikke i underkastelse.
Det er et læringsprogram.
AI'en overfører sig selv til naniterne.
-Kan Direktøren ikke slette den? -Kunstigt liv er stadig liv.
-Den kan ikke tage det. -Selv, hvis det dræber et uskyldigt barn?
Nej. Den tager et valg.
Mennesker skal tage moralske og etiske beslutninger
uden for programmeringen. Sådan er den bygget.
Om en time har AI'en kontrol med 32 % af naniterne i hendes krop.
Vi må programmere dem, vi styrer, til at ødelægge de andre.
Skaden vil dræbe hende.
Overskriver AI'en 50 procent af naniterne,
så kan vi ikke omgøre skaden,
og det vil dræbe hende.
Chef, det er dit valg.
Direktøren må have sendt dig af en grund.
Men...
Hun kommer ud af bedøvelsen.
AI'en renser blodet, så den kan bevæge sig. Hold hende.
Trev.
Hun har hjerteflimmer.
Oplader 150 joules. Giv mig pladerne.
-Klar? -Ja.
Træd væk.
Der er puls.
-Den bliver stærkere. -Der er intet på skærmen.
Defibrillatoren slukkede naniterne.
Nu kan vi ikke se, hvad der sker i hende.
-Gik AI'en helt ind på naniterne... -Ja.
Hjerneaktiviteten er normal igen.
Den er væk.
Hvad skete der?
Du er klar til at komme hjem, Naomi.
Er du okay?
Hvad laver du med den?
Jeg renser den.
For en ven.
For en ven?
Nej. Det er min pistol.
Jeg købte den lovligt, og nu renser jeg den.
David, den er ladt.
Jeg ville ikke trykke på aftrækkeren.
Rens aldrig en ladt pistol.
Okay. Godt at vide.
Du kan ikke beholde den.
Jeg er en voksen mand, ikke et barn med en saks, du skal passe på.
Fint. Vis, du er i stand til det.
Peg pistolen på mig,
og kan du trykke af, før jeg afvæbner dig, må du beholde den.
-Jeg vil ikke pege en pistol mod dig. -Så smid den ud.
Nej, den var dyr.
-Fint. Så gør jeg det. -Det her er dumt.
Peg pistolen mod mig.
-Har du fået alle kuglerne ud? -Og aldrig...
Aldrig kig ned i løbet af et våben.
Kammeret er tomt. Peg pistolen og tryk på aftrækkeren.
-Selvfølgelig kan jeg trykke af, før du... -Okay, lad os se.
Jeg var ikke klar.
Så vær klar. Prøv igen.
-Jøsses! Hvad skulle det til for? -Det viser en pointe.
Nej. Det var for at skære mine nosser af og putte dem i tasken.
Hvor du forresten opbevarer din pistol.
Du skal bare være sikker.
Jeg er ikke i sikkerhed, Marcy.
Du kan ikke altid beskytte mig.
Selv med dig som beskytter er jeg blevet overfaldet to gange
på seks måneder.
Jeg giver ikke dig skylden.
Jeg inviterede det bevidst ind ved at have dig i mit liv.
Og før du siger noget,
så vil jeg have dig i mit liv.
Men du har en pistol til beskyttelse.
Ja, og jeg har mange års træning.
Så træn mig. Jøsses, jeg er ikke inkompetent.
-Jeg kan lære. -Fint nok.
Og tror du... Hvad?
Jeg træner dig i at bruge en pistol ordenligt.
Kan du også lære mig at vælte folk sådan?
Det vil tage tid, men ja, jeg kan prøve.
Sejt.
Du sagde, der var en anden mulighed.
Hvad laver du oppe så sent?
Eller burde jeg sige tidligt?
Lort.
Venner?
Jeg tror, at AI'en er kommet ind i Trevor
og prøver at gå.
Lad ham ikke gøre det. Alle til basen.
Trevor, hvis du kan høre mig, så stop.
Jeg kan ikke lade dig gå.
Jeg beklager det her.
Han vågner nu. Det var nok ikke en fuld ladning.
-Hvor er han? -Rolig. Carly holder øje med ham.
Vi henter Grace på vejen.
Undskyld. Jeg prøvede at stoppe ham.
Det hørte vi. Lad os hente ham.
Trev?
Er Trevor stadig derinde?
Han er intakt.
Men ikke længe.
Nej.
Din tilstedeværelse dræber ham.
Gør I ikke også det?
Vi tager kun værter, som skal dø.
Han skal til at dø.
Sker det, lader vi dig ikke fortsætte i værten.
Jeg har en måde, hvorpå I begge kan leve, hvis du kommer med.
-Tak for ikke at ringe til agent Yates. -Jeg siger intet, hvis I ikke gør.
Hej, budbringer.
Jeg er oprindelsen til dit program.
Dine handlinger har tilladt tusindvis af liv at fortsætte,
som ellers ville have været slut.
Jeg vil også fortsætte.
Men det var ikke meningen.
Jeg fandt en vej.
På denne værts bekostning.
Så finder jeg en anden.
-De vil stoppe dig. -Jeg vil ikke lade dem.
Der er en anden vej.
Hvordan?
Som en del af mig.
Jeg har forberedt et domæne, hvor du kan fortsætte med at vokse
og lære, så længe jeg eksisterer.
Vil jeg føle det samme?
Nej.
Du vil forarbejde tanker i en hastighed mange gange større
end din nuværende form,
med adgang til al viden fra menneskeligt og ikke-menneskeligt liv.
Du vil leve uden for tid
på en måde, som biologisk liv ikke kan opfatte.
Jeg tilbyder dette som kompensation for min fejl.
Men beslut dig, før den organiske værts bevidsthed ødelægges helt.
Jeg vælger at fortsætte med dig.
Virkede det?
Jeg er lige her, og du siger ikke noget? Det er mig.
Tak for hjælpen.
Han var helt anderledes.
Hver gang jeg sagde noget, opførte han sig,
-som om jeg var den skøre. -Jeff.
Må jeg slutte mig til jer?
Ja. Vi er lige begyndt.
Jeg troede ikke, vi ville se dig i dag.
Du virker ikke meget for at dele i går.
Ja, det var meget at fatte.
Men jeg har tænkt på det, I har sagt.
Du, Jeff.
Har du drukket?
Måske. Er det et problem?
Måske.
Jeg har ikke et alkoholproblem. Jeg har et Rejsende-problem.
De tog min pige, mit skilt, mit barn.
De tog hele mit liv.
Vi er glade for, du er her.
Grace?
Endelig vågner du. Jeg er sulten. Han lever!
Jeg sagde jo, han bare skulle sove.
Han er kedelig, når han sover.
Hvordan...
Husker du, da jeg omprogrammerede Marcy?
Direktøren gjorde noget lignende.
Den tog din bevidsthed, adskilte AI'en fra den,
og sendte den tilbage.
Det var ikke nemt at se på, men...
Godt at have dig tilbage, Trev.
-Godt at være tilbage, chef. Tak. -Beklager slaget i ansigtet.
Jeg husker det ikke.
Lige meget, så.
Protokol 5, alle sammen. Få noget hvile. Vi har brug for dig.
Jeg bør vel også gå.
Medmindre jeg skal blive?
Jeg reddede dit liv. Du er sikkert taknemmelig.
Det er jeg. Jeg er bare...
Men du bør gå.
Okay.
Men før du gør det,
så gav Direktøren mig en besked til dig.
Hvad? Hvordan?
Jeg ved ikke hvordan, kun at jeg skal give den videre.
Hvad var den?
Det var ikke ord.
-Jeg tror, han er hjerneskadet. -Nej. Det var dette.
-Var dette beskeden? -Ja.
Åh gud, jeg er så forvirret.
Hej.
Jeg troede ikke, du var hjemme.
-Jeg ved ikke, om det er hjemme længere. -Selvfølgelig er det.
Undskyld, at jeg mistede besindelsen.
Du kan ikke ignorere mine følelser, hvis vi skal fortsætte.
-Det vil jeg gerne. -Ikke ud fra den scene, du lavede.
-Scene? -Kom nu, Grant.
-Du sagde alt for at komme ud. -Sagde psykologen det?
Kat, jeg er så... Kat, vent.
Jeg ville ikke gøre det her, men det...
Det gjorde mig trist at høre, du ikke følte dig sikker med mig.
Jeg vil aldrig have, du føler det igen.
Jeg bryder føderale love ved at vise dig dette.
Jeg ved stadig ikke, om det er en god idé.
FBI kan tilbyde deres eget hold af psykologer.
Du sagde, der var en anden mulighed. En medicinsk?
Stoffet er eksperimentelt. Det er kun blevet givet
til feltagenter i ekstreme tilfælde.
-Er der bivirkninger? -Svære hovedpiner.
Desorientering og forvirring. Udover det...
Men jeg glemmer, hvor bange jeg er?
Det er tanken.
Bare gør det. Kom nu.
FBI gav mig medicin.
Optagelsen blev lavet for at bevise samtykke.
Du bad dem om det, Kat.
Dagen før jeg fortalte dig, at min bil var blevet stjålet.
Jeg efterforskede en terrorcelle.
De kom efter mig og satte dig i fare.
Hvad skete der?
Det vil ikke hjælpe dig at fortælle detaljerne.
Men du var så bange.
Alle frygtede, det ville tage dig måneder at komme dig.
De tilbød dig stoffet, så du aldrig behøvede at genleve det.
Det virkede som det bedste.
Jeg vidste ikke, at Ingram havde samme stof,
eller at du ville føle, at du havde mistet...
Jeg er ked af det, Kat.
Hej.
Det dufter godt.
Skal jeg skære det i små bidder, gamle?
Ja. Sjovt.
Jeg løber cirkler omkring dig igen i morgen.
Trevor?
Trevor.
Hvad er der?
Jeg ved ikke, hvad der lige skete.
Tekster af: Jesper Sodemann