NEFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Olet kuntoillut, Davie.
Niin, vähäsen.
Ehei. Olet pumpannut rautaa.
Yritän pysyä kunnossa.
Ei, kyllä minä tiedän, mistä on kyse.
Mistä sitten?
Davie on pihkassa
Niin, Davie on pihkassa
Davie on pihkassa
Hei.
Rakastan sinua kyllä kuin veljeä, mutta duettoja en harrasta.
Aivan, totta. Anteeksi.
Mutta tiedän, miltä sinusta tuntuu.
Tunsin Sandraani kohtaan samaa -
kuin sinä Marcya kohtaan.
-Niinkö? -Niin.
Leijuin pilviin, kun hän astui huoneeseen.
Joka kerta.
Hän vei jalat alta.
Hän olisi tykännyt sinusta.
Todellakin. Hän piti kilteistä miehistä.
Ikävöin häntä päivittäin.
Ikävöin nytkin.
Niin, tiedänhän minä.
No, milloin saan laulaa häissäsi?
-Häissä, vai? Luoja, ei... -Niin.
En edes tiedä, haluaisiko Marcy.
-Rakastatko häntä vai et? -Rakastan.
Tiedät sen. Se vain on -
monimutkaista.
-Monimutkaistako? -No...
Minä... Mitä helvettiä se... tarkoittaa?
Voihan...
-No niin, aika ottaa sydänpilleri. -Heitin ne pois.
Mitä?
En pitänyt olosta, jonka sain niistä.
Taivas, Jim. No niin.
Odota. Pidän sinua. Noin.
Hei, tarvitsen ambulanssin, heti.
Selvä. Odota.
Kuvailisitteko oireita?
Rintaan koskee. Vaikea hengittää.
-Onko sellaista tuntunut ennen? -Hän lopetti ACE-lääkkeet.
-Mikä on nimenne? -Hän on James Bailey.
Olen hänen sosiaalityöntekijänsä. Voidaanko kiirehtiä?
Hän yrittää vain tehdä työtään, Davie. Rauhoitu nyt vain.
Olen Jim ja -
on hauska tutustua.
Vau. Mitä teet tänään?
Kirjoitan esityksen toisesta ravintolasta.
Kaksi yhtä aikaako? Eikö sinulla olisi kamala kiire?
Olisi.
Grant, sinäkin teet pitkiä päiviä, varsinkin nykyään.
Milloin viimeksi söimme yhdessä?
-On siitä jo aikaa. -Miten olisi tänään?
Saimme koordinaatit tehtävään.
-Luulen, että se käy. -Vai luulet?
Oletan, että puhut jollekulle muulle.
-Onnistuu varmasti. -Hyvä.
Hyvä on. Mutta jos aiot tehdä oharit, kerro etukäteen.
En syö vegaaniruokaa, ellei ole pakko.
Hei hei.
Olen kohta kotona, Philip.
Aika?
10.07. Kolme minuuttia jäljellä.
-Trevor, siirry laukaisuasemiin. -Selvä.
-Mitä päällesi kävi? -Kaaduin pyörällä.
Eikö koneen alas ampuminen näytä terrorismilta?
Kun selviää, että lastina oli pernaruttoa,
FBI ottaa takuulla kernaasti kunnian katastrofin estämisestä.
Kone on kello yhdessä.
Matalalla veden yllä.
Aktivoi.
Valmiina.
-Tähtäimessä. -Odota käskyäni.
Aika?
Kone pudottaa lastin 90 sekunnin päästä.
-Kohde ampumissäteellä. -Valmistaudu.
-Kuusikymmentä sekuntia. -Odotan.
Tulta.
Trevor, ammu.
Trevor!
Jokin on vialla.
Mitä helvettiä tapahtui?
Toinen ryhmä kai hoiti tehtävämme.
Olen pahoillani. Jähmetyin.
Mitä?
Ei haittaa, Johtaja hoiti jutun.
Onko jotain kerrottavaa?
On.
Hei.
Mikä hätänä?
Olen tuijottanut puhelinta ja vain pelännyt.
Miettinyt edessä olevia rankkoja puheluita.
Ei ole tullut yhtään.
Se on paljon pahempaa.
Asiakas kuoli. Ensimmäiseni.
Muistatko Jimin? Tapasitte kerran.
Ei se mitään.
Olisit pitänyt hänestä.
Mitä tapahtui?
Se oli sydänkohtaus.
Menimme sairaalaan.
Hän pyysi, että hankkisin ison huoneen, jotta hän saisi kavereita.
Yksikään sukulainen ei ole soittanut. Ei kukaan.
He eivät välitä.
Sinä välität.
Tule tänne.
Makuuhuone ja olohuone.
Keittiössä uusimmat laitteet.
Paljon säilytystilaa.
Pesukone ja kuivausrumpu. Joten...
Otan tämän.
Kahden kuukauden vuokra ja takuusumma. Tarvitaanko muuta?
Kiinnostuneita on kuusi muutakin.
Valinta tapahtuu suositusten perusteella.
Tekisikö puhelu FBI:n erikoisagentilta minusta ykkösehdokkaan?
-Ystäväkö? -Pomo.
Nti Shannon, ei millään pahalla, mutta tarvitsen todisteita.
Milloin ehditte tavata?
Lääkärit kutsuivat sitä aikatila-afasiaksi.
Se heikentää kykyä hahmottaa ajan kulua.
Minusta siis ehkä kuluu sekunti, oikeasti minuutteja.
Lopulta jumiudun niin pahasti, että olen katatoninen.
-En ole ikinä kuullutkaan. -Tapauksia on ollut vain yksi.
Hän teki pisimmän elämän ennätyksen.
Tätäkö käy vain ihmisille, joilla on ollut useita isäntiä?
Niin, teorian mukaan.
Ensimmäinen tapaus oli hitaampi.
Minulla se on nopeaa.
En tarkoittanut vaarantaa tehtävää.
-Luulin, että pärjäisin. -Jotain kai nyt on tehtävissä.
-Haloo. -Agentti McMillan?
MacLaren.
Johtaja ilmestyi taas. Hän haluaa puhua "0115:lle".
Soitin heti.
Tulemme sinne.
Hän on ollut siellä pitkään.
Mistä he oikein puhuvat?
Jo se, että hän puhuu Johtajalle, on uskomatonta.
Valmista tuli.
No?
Juttelimme siitä, mitä minulle tapahtuu. Olin oikeassa.
Minulla on varhainen aika-afasia.
Sen käynnisti varmaan minulle tehty tekoälyn poistoprosessi.
-Selvä. Miten parannan sen? -Sitä ei voi parantaa.
-Johtajalla täytyy olla suunnitelma. -Niin onkin. Kaikki järjestyy.
-Voitko siis jatkaa tehtäviä? -En. Se on osaltani ohi.
Oireeni etenevät kiihtyvää vauhtia.
Kokemani katkot tulevat pahenemaan.
Pian jään jumiin tunneiksi kerrallaan, sitten päiviksi.
-Minusta ei ole iloa ohjelmalle. -Mistä hitosta puhuitte niin pitkään?
Puolet ajasta vakuuttelin, ettei syy ole sen.
-Se tuntee olevansa vastuussa. -Ja onkin.
Syyttely ei auta.
Tiesin aina, että kuolen näin.
Tein sopimuksen Johtajan kanssa.
Olen elänyt tarpeeksi monta elämää. Tämä isäntä on vielä nuori.
Johtaja panee siihen uuden matkustajan.
-Taivas, Trev. -Se on ihan jees. Se...
-Eikä ole. Haluan puhua sille. -Lopeta.
Sen ei pidä voida viedä henkeä.
Suostuin siihen. Se on sovittu.
Milloin?
Minulla on 36 tuntia aikaa järjestää asiani.
Nämä ovat...
Luoja, Trevor.
...hyviä uutisia.
Saatte uuden insinöörin. Ryhmä pystyy jatkamaan.
Saanko puhua Sandra Baileyn kanssa?
Anteeksi, Sandra Wilsonin. Nimeni on David Mailer.
Olen sosiaalityöntekijä, ja soitan Jimin takia.
Kuulitte varmaan jo sairaalasta.
Ei, en soita hautajaiskuluista.
Se puoli on jo hoidossa.
Teidät on merkitty lähiomaiseksi,
ja halusin kertoa, että hautajaiset pidetään -
puistossa Luciankirkkoa vastapäätä, ja toivoimme...
Niin. No...
Minä en käyttäisi ilmausta "täysi nolla".
Mielestäni Jim oli kaikkea muuta.
Joten ymmärrän kyllä, että liitossanne oli vaikeuksia loppua kohden,
mutta viime henkäykseensä asti Jimillä oli teistä vain hyvää sanottavaa.
Luulen, ettette saanut koskaan tietää, mikä huipputyyppi hän oli.
Ja jos ette voi päästää irti -
vanhoista kaunoista edes hautajaisten kohdalla,
se on minusta tosi sääli.
Hyvää päivänjatkoa vain.
Voihan paska.
VOIDAANKO TAVATA PÄÄMAJALLA?
MILLOIN?
KLO 19
SELVÄ
Olkaa hyvä.
-Lähetän paperit sähköpostitse. -Kiitos.
Haluatko...
-Tuletko katsomaan? -Toki.
-Kiva. -Askel ylöspäin.
Tarvitsetko apua muutossa?
-Tarjoudutko todella? -Miksen?
Minulla on vain pari laatikkoa. En halua tuoda paljoa.
Ikävöit poikaasi.
-Älä. -Olen ryhmänjohtajasi, voit...
Äläkä syötä mitään ryhmänjohtajapaskaa.
Olemme ohi sen.
Selvä.
-Jos siinä oli kaikki, mitä tarvitset... -Mitä sanoit?
Puhuin tästä. Tarkoitin siis...
Minä...
Anteeksi. Olen...
Se Trevor-juttu on...
Ymmärrän.
Lähden nyt.
-Kiitos suosituksesta. -Sitä vartenhan ryhmänjohtajat ovat.
Pötypuhetta!
Ei kuulosta hyvältä.
Ei minun ongelmani.
-Mitä tämä on? -Illallinen.
Kenelle?
Meille.
Missä Philip on?
Pyysin omaa rauhaa.
Sykkeeni tuplaantui ja kasvoni puhehtuivat.
En mene muihin yksityiskohtiin.
Haluan vain syödä kanssasi.
Eikö tämä siis ole esinäytös?
Ei, vain illallinen. Tein ranskalaisia.
Voisimme syödä illallista jälkeenpäin.
En yritä vietellä sinua.
Haluan viettää aikaa yhdessä.
Hyvästellä.
Mitä?
Sinulla taisi olla rankka päivä.
Totta.
Yksi työkavereistani sai kuulla kuolevansa pian.
Sehän on hirveää. Syöpäkö?
Aivovaurio.
En tiedä yksityiskohtia. Mutta kamalan surullista.
Miten vanha hän on?
En taida tietää.
Joskus hän on kuin lapsi. Useimmiten hän taas...
Tiedätkö mitä?
Puhutaan sinun päivästäsi.
No, tänä aamuna kävin kaupassa tätä illallista varten. Jipii.
-Se oli tosi hyvää. -Kiitos.
Ja kuten sanoin, tein esityksen -
-Pattersonien toiseen ravintolaan. -Pidetään peukkuja.
Mutta ehkei siitä tulekaan niin työlästä,
koska voin käyttää joitain samoja osia -
ravintolasta, jota työstän nyt.
Uuden paikan valaistus vain ei toimi. Mutta ehkä voin...
Anteeksi, ei tämä voi sinua kiinnostaa.
Miksi sanot noin?
Olet FBI-agentti, Grant.
Minun maailmani taas on niin arkinen.
Kat, se on elämää.
Kaikki, mitä teen, kun en ole kanssasi,
on juuri sellaisten asioiden suojelua.
Ilman niitä tekemälläni työllä ei olisi mitään merkitystä.
No, jos sen panee noin, päiväni oli pirun tähdellinen.
Hetki vain.
Et ole tosissasi.
Join paljon viiniä.
Pattersoneista puheen ollen,
he kutsuivat meidät veneelleen viikonloppuna.
Merellekö?
Siellähän veneet ovat.
Selvä. No, olisi hauska tutustua heihin.
Sinähän Pattersonit minulle esittelit. Vuosia sitten.
Ai, Pattersonit! Luulin...
Kuulin väärin.
En voi uskoa, että suostuit sopimukseen.
En voi uskoa, että Johtaja edes ehdottaisi sellaista sopimusta.
En tiedä, kummalle teistä olen vihaisempi.
-Miten olet noin tyyni? -Tämä ei ole ensimmäinen kertani.
Vaimoni ja minä olimme ensimmäiset tietoisuussiirtotapaukset.
Ensimmäisissä kokeiluissa oli aina yksi mies ja yksi nainen.
Vaimoni oli ensimmäisissä isännissä pari vuotta vanhempi.
Toisissa pari vuotta nuorempi.
Kolmansissa välillämme oli lähes vuosikymmen.
Mutta se ei haitannut.
Olimme sielunkumppaneita.
Kasvatimme lapsia kolmena eri elinikänä.
Hän oli koko elämäni.
Ja tähän asti -
hän on ollut ensimmäinen ja ainoa aika-afasiatapaus.
Muistan, että Johtaja yritti ratkaista ongelmaa.
Sitten muistat, että tauti on parantumaton.
Olen pahoillani, Trevor.
On järkevää antaa Johtajan käyttää isäntää.
Katsoin itse, kun rakastamani ihminen katosi ensin hetkiksi,
sitten tunneiksi ja päiviksi.
Aivan lopussa -
hän kysyi, saisiko nähdä vielä auringon.
En tiedä, muistatko, mutta ennen kuin jää peitti kupolimme,
oli vielä yksi kohta, josta auringonvalo pääsi läpi.
Se oli kaunista.
Hän ei palannut enää sen jälkeen.
Rakastit häntä.
Kun viettää jonkun kanssa kokonaisia elinikiä, se on enemmän kuin rakkautta.
Sille ei ole oikein sanaa.
Mutta rakastin.
Viimeiset hetket yhdessä olivat varmasti kallisarvoisia.
Niin olivatkin.
Kyllä.
Entä jos minä haluaisin niitä?
Ryöstät sen ajan kaikilta, jotka sinua rakastavat.
Haluan säästää teidät siltä.
Olen tyytyväinen -
päätökseeni.
Se tapahtui taas.
Niin.
Sitä tapahtuisi vain enemmän.
Toivon, että kunnioitat päätöstäni.
En voi kilpailla kolmen eliniän kanssa.
Entä ranskalaiset?
Mahtavia.
-Hei. -Hei. Oletko uusi vuokralainen?
-Carly. -Jessica.
Mitä oikein teet?
Hauska tutustua.
-Kuka tuo oli? -Uusi naapuri.
Hei.
Vielä kerran.
-David, olet valmis. -En ole ikinä ihan todella valmis.
Olen huono puhumaan julkisesti. Alan -
hikoilla ja hätäillä.
Kompastun sanoihini niin kuin... kuin...
-Pidit puheesi edessäni ja se meni hyvin. -Sinun edessäsi voin sanoa mitä vain.
No, kun pidät puhetta, kuvittele, että joku yleisössä on minä.
Kuvittele, vai? Etkö ole tulossa?
Enhän minä oikein tuntenut Jimiä.
Ai. Niin.
Hyvä on. Tiedätkö mitä?
Jos et tule, en pysty tähän.
Ei se mitään. Miksi puheita edes on? On monia muitakin tapoja...
Hyvä on, minä tulen.
Etsi siis minut yleisöstä ja puhu minulle.
Sopiiko?
Kiitos.
Trev?
-Miten pitkään olet istunut siinä? -Ettet muka tiedä.
Tehdään työsi loppuun. Olit lähellä hoidon keksimistä.
En tarpeeksi lähellä.
Teknologiamme oli satoja vuosia kehittyneempää,
-ja seinä tuli vastaan. -Kaipasitte minua.
Luin suunnitelmasi subneuroistutteesta,
joka ehkäisisi oireita.
-Voimmeko rakentaa sen? -Se on vain laitteisto.
Istutteesta ei ole apua, ellei se ennusta kohtausta,
-ja siihen tarvitaan... -Ohjelmistoa eli minua.
Johtajan mukaan toimivaa pitkäaikaishoitoa ei ole.
Tunnen sen kyvyt ja rajallisuuden. Siksi olemme täällä.
Johtaja tarvitsee ohjelmoijia ja avustajia.
Miten monta kertaa olet ollut 2000-luvulla pulassa ja selvinnyt silti?
Usko minua, Johtaja ihailee sitä.
Miksi olet selvinnyt protokollarikkomuksista?
-Tuota en ole ajatellut. -Minulla on älyä. Hyödynnä edes sitä.
No niin, kuunnelkaa.
Meillä on paljon tekemistä ja alle 24 tuntia aikaa.
Tästä tulee kolmihaarainen isku.
Philip ja Carly, autatte Trevoria istutteen kanssa.
-Minä... -Hetkinen. Johtajahan teki jo päätöksensä.
-Entä jos esittelemme toisen keinon? -Se muuttaa mieltään.
Älä esitä, ettet ole samaa mieltä.
Tämäkö on istute?
Yritin parhaani mukaan toistaa alkuperäiset piirustukset.
Se yhdistyy päälakilohkoon ja tyvitumakkeeseen,
vapauttaa sähkösignaaleja -
ja yhdistettä, joka nappaa katkon poikki.
-Päälakilohkoonko? -Siinä tarvitaan sinua.
Aivokirurgia on riskialtista.
Mitä sitten? Vaihtoehtona on pyyhintä ja kuolema.
-Mitä sinä teet? -Vaikeimman osan.
Kun Trevor saa kohtauksen,
kirjaamme, milloin se tapahtuu...
AIKA
...miten kauan kestää...
KESTO
...ja ajan katkojen välissä.
VÄLIT
-Ovatko katkot säännöllisiä? -Eivät tietenkään.
Kun tiedot on kerätty,
Ilsan täytyy luoda fraktaalinen ennustava algoritmi,
koska kohtaukset ovat epäsymmetrisiä.
-Kai tajuat, että Ilsan käyttäminen... -Olen varautunut.
Sillä aikaa kirjatkaa kohtaukset, rakentakaa laite, hankkikaa tiedot.
Ylös tuolistani.
Taitaa tulla töitä koko yöksi.
Sanovatko nimet Brent ja Jessica Moore sinulle mitään?
Miten niin?
Tuntuu, että olen ajautumassa johonkin.
-Ei mitään. -Eli et voi kertoa.
Ihmisaivoilla ei ole muistikapasiteettia, jonka uskotte sillä olevan.
Anteeksi.
Ei se mitään.
Päästäkää irti!
Mitä?
Mitä nyt?
Miten pitkään?
Kaksitoista sekuntia.
Tämä on tosi -
outoa.
Neljätoista ja viisi.
Toimi nyt, pikku paskiainen.
Ei enää kädentöitä sinulle.
Selvä.
Jumiuduit muuntimen selityksessä, joten yritin keksiä loput.
Toimiiko tämä?
-Kunhan kotelon materiaali on sama. -Selvä.
Kaksi viisikymmentäkaksi.
-Nopeasti, materiaali? Langan paksuus? -Kirurginen teräs, 0.0...
3-3.
Putosinko kahdeksi tunniksi?
Niin. Kuuluu prosessiin. Edistymme hyvin.
Näyttää hyvältä.
Tämän täytyy olla riittävä otos.
Viedään se Ilsalle.
-Kiitos. On myöhä. -Olin hereillä.
Voinko tulla mukaan?
-Et, mene tiehesi. -Arvostamme tätä.
Iltaa, Ilsa. Tarvitsen apuasi kiinnostavaan tehtävään.
Iltaa, Grace. Kuulen mielelläni projektistasi.
Parempi ei voisi olla.
Kunhan se toimii.
En ole päättänyt, haluanko sitä.
Olen huijannut kuolemaa hyvin pitkään.
Ehkä on sen aika.
Älä sano noin.
Minun kuuluu kuolla.
Etkö tiedäkin sen jo?
Se olisi ollut viime päivityksessä.
Ei, en tiedä.
Näen eri aikajanoja. Joissain kuolet, joissain et.
En tietenkään koko ajan.
Ainakaan vielä.
-Et voi elää niin. -Niin, se on outoa.
-Eivätkö pillerit toimi? -Lopetin ne.
Haluan yllättyä muiden tavoin, kun jotain tapahtuu.
Sinun pitää keskittyä nyky...
Jumiutui taas.
Voi kestää aikansa.
Lepää välillä.
Pärjään kyllä.
Selvä.
Kaikki hyvin.
Sinun pitää nyt vain huolehtia itsestäsi.
Uudestaan. Viime ketjusta.
Seuraavat 70 000 variaatiota päättyvät myös samanlaiseen pisteeseen.
Uudestaan.
Tällä polulla jatkaminen johtaa epäonnistumiseen.
Mikä kesti? Ja miksi erilainen ääni?
Käytän Ilsan ääniprosessointia puhumiseen.
Ahaa, selvä.
Unohdetaan, ettet ole käyttänyt tilaisuutta puhua minulle,
vaikka tiesit, että se tekisi minut hulluksi.
Olen pyrkinyt pitämään yhteyden Ilsaan vähäisenä.
Koska älysi tarttuu.
Ei ihme, että olemme Teslian suosiossa.
Tarvitsemme apuasi.
Pysyvän ratkaisun laskenta -
ei onnistu edes minulta -
termodynamiikan toisen lain takia.
-Entropian. -Oikein, 3468.
Olen jo kertonut sen 0115:lle.
Johtaja, tiedän, ettei ratkaisu ole pysyvä,
muttei ihmiselämäkään ole.
Annetaan hänelle vain aikaa.
0115 ja minä olemme tehneet sopimuksen,
jossa hän ei kärsi, mutta hyödyttää suunnitelmaa.
Sinun ei kuulu voida edes harkita sellaista.
Ehdotus oli hänen, ei minun.
No, en välitä.
Et voi vaihtaa ryhmän insinööriä ja odottaa samaa toimintatasoa.
Olen tehnyt niin monta kertaa.
Trevor on erityinen. Luota vain sanaamme.
Yrität pelastaa häntä tunnesyistä.
Pelastin sinut tunnesyistä. Mieti nanosekunti sitä.
Minun on kunnioitettava 0115:n päätöstä.
Johtaja, Trevor tahtoo tätä itse.
Hän ilmaisi epävarmuutensa päämajassanne kuusi minuuttia ja 12 sekuntia sitten.
Mitä? Eihän.
-Oli mukava tavata. -Odota! Epävarmuus on inhimillistä!
Pyyhi tuo kunnioitus naamaltasi.
Johtaja on imbesilli.
Saimme tarvitsemamme.
No?
Johtaja aikoo kunnioittaa alkuperäistä sopimusta.
-Tässäkö tämä siis oli? -Ei.
Grace sai haluamansa Ilsalta ennen Johtajan ilmestymistä.
Katkaistaa sähköt ja poistakaa akut puhelimista.
-Haluatteko nähdä Trevorin vielä? -Radiot pois. Teemme tämän silti.
Hei, Marce. Olen täällä.
Tekstasin sinulle osoitteen.
Ihmisiä alkaa saapua, ja...
On vielä aikaista, mutta halusin kysyä... missä olet.
David täällä.
Hitaasti.
Hei, hitaasti.
-Millainen olo? -Väsyttää.
-Mitä nyt? -Operaatio onnistui.
Katkaisitteko kameroiden virran?
-Piilouduitteko Johtajalta? -Emme saaneet muutettua sen mieltä.
Sitten en käsitä.
Teimme sen silti.
Kysymättä minultako?
Olit jumissa.
Se oli minun päätökseni. Olin tyytyväinen.
Nyt olen rikkonut arvokkaan sopimuksemme.
Teitte tyhjäksi viimeisen lahjani.
-Emme halunneet menettää sinua. -Minä päätin.
Se ei ollut päätettävissäsi.
Veit itse Grace Dayn metsään ja yritit pelastaa pyyhkimiseltä.
Älä ole tekopyhä!
-Mitä teet? -Pidän lupaukseni.
-Trevor. -Ei.
-Älä viitsi. -Lopettakaa!
En aio piileskellä!
Se voi vielä ottaa tämän isännän.
Ehkä se muuttikin mieltään.
Tai ehkä tämä teki isännästä käyttökelvottoman.
Ehkä siitä ei ole enää mitään iloa.
Trevor, sinä...
No niin.
Protokolla 5.
-Hei. -Tämä tulee varmasti yllättäen,
ja tiedän, että tapasimme vasta eilen,
mutta vaikkei se paljoa auttaisi,
haluan sanoa, ettet ole yksin.
Ai. Kiitos.
Jos et pääse ovelleni,
huuda. Kuulen sinut ja osaan toimia.
Ymmärrätkö?
Kiitos koskettavista sanoista, pastori.
Hei, olen David.
Kiitos, kun tulitte.
Useimmat teistä tuntevat minut, mutta heille, jotka eivät... hei, olen David.
Minkä sanoinkin jo.
Isäni kuoli, kun olin 16.
Auto-onnettomuus.
Muistan, että poliisi oli kotona, kun tulin koulusta,
ja yritti selittää äidilleni tapahtunutta, mutta äiti ei uskonut. Outoa, tiedän.
Mutta äiti oli varma, että isä eli -
ja tulisi lopulta vielä kotiin.
Koska isäni ei ollut suunnitellut kuolevansa,
häneltä jäi hirveästi velkaa.
Kun talo ulosmitattiin, mikä kävi äkkiä,
äiti ei suostunut lähtemään.
Katsoin, kuinka hänet vietiin väkisin.
Piileskelin pensaikossa, koska pelkäsin, että minutkin viedään.
Puhun tässä vain itsestäni, mutta kerron tämän kaiken, koska -
juuri sinä päivänä tapasin Jimin.
Ystäväni Jimin, joka näki minut 16-vuotiaana -
kaupungin sillä levottomalla alueella, jonka tunnemme, ja sanoi:
"Mitä pirua sinunlaisesi penska tekee täällä?"
Hän oli oikeassa. En kuulunut sinne. Ei meistä kukaan kuulu.
Kaikki me kuulumme välittävien ihmisten luo.
Jim välitti.
Hän raahasi minut sosiaalitoimistoon ja sanoi:
"Penska ei kuulu joukkoomme."
Mutta se oli vasta alku.
Lupasin tulla käymään.
Se ironia, että piti vierailla kadun asukin luona,
jotten itse päätyisi kadulle, tajusin sen kyllä.
Silti jatkoin käyntejä -
nuutuneen,
alkoholisoituneen muusikon luona.
Kävin tervehtimässä vähän väliä.
Koska halusin olla kuin Jim.
Kuka ei haluaisi?
Kuka ei tahtoisi olla aina niin myönteinen?
Niin välittävä?
Siis, kuka ei haluaisi -
vaihtaa parhaimman päivänsä oloa siihen, miltä Jimistä tuntui kai joka päivä?
Hän oli voimahahmo.
Huonoja päiviä hänellä ei ollut.
Hän piti jokaista päivää lahjana.
Hän piti jokaista ihmistä lahjana.
Jim oli ensimmäinen asiakkaani.
Mutta tavallaan minä olin hänen. Ja -
hän antoi minulle enemmän, kuin voisin ikinä antaa -
kuolinpäiväänsä asti.
Ikävöin häntä jo nyt.
Hei, Bert. Hienoa nähdä.
En odottanut näkeväni teitä täällä, rva Wilson.
En minäkään.
Kaunista.
Tämä oli hyvä idea.
Tämä paikka tuo mieleen monia muistoja, eikö?
No, johtuu ehkä merestä, mutta -
muistatko, kuin mursin käteni ja jouduit vaihtamaan renkaan yksin?
Niin, vanhan jeeppini.
-Pidin siitä. -Niin pidit.
Mitä muuta muistat?
-Luoja. Väkisin tulee mieleen... -Mitä?
...ensimmäiset FBI:n pikkujoulut,
ja miten vein sinut salaa ampumaradalle.
Aseella ampuminen kiihotti sinua oudolla tavalla.
Olet puhunut tuosta ennenkin.
Tarkoitan tätä paikkaa.
Upea. Mitä pitäisi sanoa?
Tässä me tapasimme, Grant.
-Oli 25-vuotissyntymäpäiväni. -Niin, kaunis elokuun päivä.
Oli pilvistä, kuten nytkin, mutta jatka.
-Mitä oikein teet? -Ketä odotin?
-En ymmärrä tätä. -Mikä kellonaika oli?
Anteeksi, etten muista joka...
Kello oli tasan kolme.
Kävelit luokseni tuolta. Odotin Johnia.
Hän oli kihlattuni.
-Hän oli tunnin myöhässä ja kiehuin. -Kat.
Aloitit keskustelun, jota seurasi illallinen,
ja sitä seurasi yhteinen yö.
Muistatko, mitä sanoit ensin?
Ettei pitäisi naida miestä,
joka tekee kaunottarelle oharit syntymäpäivänä.
Sillä hetkellä,
tässä, missä seison,
ajattelin, että viettäisin loppuelämäni kanssasi.
-Tietenkin muistan. -Etkä muista.
Et ole sama mies.
Kat...
Tekstitys: Tuulia Tipa