UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
EPISODUL 310
Haide!
Te distrezi? Bine.
Realizează foarte repede că paharul nu e destul de mare,
dar nu se poate opri acum.
Așa că iată-l, blocat în trafic, urinând într-un pahar de cafea.
Nivelul crește ușor.
...sunt în căutare de răspunsuri,
în urma celui mai grav atac nuclear din istorie,
care a dat peste cap viața a sute de mii de oameni, marți.
Nu există informații cu privire la gruparea teroristă responsabilă...
Mersi.
- Toate au luat-o razna, nu? - Da.
Îndeauna m-am gândit că Omega ar fi Protocolul de care nu ne-am face griji.
Când te gândești la posibilele revizuiri
și deznodământuri,
Directorul e posibil să fi abandonat milioane de cronologii.
Sunt șanse mari ca noi să fim prezenți în multe dintre ele.
- Da, dar trăiesc în asta... - Da.
Da.
Ce e chestia aia pe capul tău?
Un implant pe creier.
- Pentru? - Afazie temporală. Incipientă.
Mișto.
Vom declara dispariția după 24 de ore.
Va fi depusă în numele lui 3569, după ce va fi ajuns acasă.
El nu s-a întors acasă de la muncă. Atât trebuie să știe.
- Ne ocupăm noi de restul. - Îi spun.
Vor da vina pe noi, știi asta.
Mă mir că nu a sunat Yates încă.
Probabil ar trebui să mă duc la birou.
- Poți să-i spui că a fost Gruparea? - I-am spus.
Dar după asta, nu vor mai avea încredere în noi.
Da. După asta, nici nu-i condamn.
Încă am niște episoade câteodată.
Dispozitivul e doar o soluție temporară.
Nu există un remediu nici în viitor.
Dacă schimbi gazde de prea multe ori, devine inevitabil.
- Ai schimbat multe gazde? - Da.
Am fost un cobai pentru transferul de conștiință.
Ești în vârstă, atunci.
Da, sunt în vârstă.
Nici nu știu ce ar trebui să fac acum.
Ce vrei să spui?
Sunt o polițistă? Atât?
Era în regulă pentru Protocolul Cinci, dar sunt doctor.
- Încă avem o misiune. - Da?
Poate Directorul a abandonat această cronologie,
dar asta nu înseamnă că și noi trebuie.
Dar nu putem să ne facem propriile misiuni.
De ce nu?
Pentru că nu ne-ar deosebi de Grupare.
Atunci avem o misiune de îndeplinit. Să-l găsim pe 001.
Si cum facem asta? Ar fi putut să ia orice gazdă până acum.
- Fără ajutorul Directorului... - Nu știu, doar că...
Trebuie să încercăm.
Eu plec.
Sângerezi.
- La naiba. - Vino.
- Te bandajez eu. - Nu.
- Nu trebuie. - Vino aici.
Vino.
Ce este?
Îmi pare rău, atât.
Pot să te întreb ceva?
Orice. Sigur.
Viitorul nu s-a îmbunătățit, nu?
- Protocolul Doi, Marcy. - Protocolul Omega.
Adevărul?
Niciuna din intervențiile Directorului nu a schimbat ceva.
Dar tot cred că putem schimba asta.
Mă lași pe mine să continui? Da?
Bine.
- Unde te duci? - Acasă.
- Te duc eu. - Nu. Vei dori să vorbim.
E bine să vorbim.
Știu deja ce vei spune
fiindcă avem aceeași instruire.
Tu te vei simți mai bine, pentru că ni se spune că ajută, dar nu e așa.
- Marcy. - David...
El era un om bun care făcea ca salvarea omenirii să merite.
Întruchipa acest lucru.
A fost un om mai bun decât oricare dintre noi.
Directorul nu a făcut nimic pentru a-l salva.
Așa că am terminat.
Vrei să mă duc după ea, să mă asigur că ajunge acasă cu bine?
Nu.
Las-o să plece.
Agent MacLaren.
Agent Conniker.
- Mulțumesc că m-ați salvat. - Să păstrăm legătura.
Da.
Domnule...
Am motive să cred că atacurile de ieri
nu au fost cauzate de Călători.
Atunci eu am motive să cred că ești de-a lor.
Există un grup de rezistență numit Gruparea.
Știu totul despre Grupare, crede-mă.
Aceasta e distincția lor politică.
Nu schimbă faptul că uraniul folosit
în toate acele bombe
duce direct la aceeași mină din țara asta.
Am fost acolo cu agentul MacLaren și echipa sa
când au dezamorsat al patrulea dispozitiv.
Atunci trebuie să-i convingem pe ruși și chinezi
că deși toate bombele detonate ieri
duc direct la noi,
singura care a fost dezamorsată cu succes se întâmplă să fie pe teritoriul SUA?
Deoarece Călătorii buni ne-au salvat de Călătorii răi, așa e?
Pare un argument convingător?
Nu.
Toate grupurile pe care le monitorizăm zic același lucru, Protocolul Omega. Ce e?
- Îl întreb pe MacLaren. - Găsește alt mod. Nu am încredere în ei.
Să nu dai greș!
Acum, nu suntem departe de un război nuclear.
Te gândești vreodată ce ai fi făcut
dacă nu te ofereai voluntar la programul Călătorilor?
Nu. Nu m-am văzut făcând altceva.
Da, nici eu.
Dar nu sunt sigură că aș lua aceeași decizie
după ceea ce știu acum.
- Aveai altă opțiune? - Da. Să am o viață.
O viață care să nu fie dedicată în totalitate antrenamentelor și luptei.
- Viața fără Protocolul Patru. - Captivi în domuri
încălzite de reactoare depășite, cu un regim de fermenți și apă reciclată?
Abia ne agățam de viață, Carly, nu trăiam.
Da, spune-le asta mamei și surorilor mele.
Tot găseau motiv să se bucure în fiecare zi,
să se îndrăgostească, să-și facă familii.
Măcar tu ai o nevastă acasă.
Călători, prezentați-vă imediat la următoarele coordonate:
47.2531 grade nord,
122.4523 grade vest.
Ce naiba a fost asta?
O singură cale să aflăm.
- Glumești. - De ce nu?
Știi sigur că acel mesaj nu a fost de la Director.
E evident că e o capcană a Grupării.
Și dacă Gruparea lcrează cu 001?
Atunci noi vom fi următorii zidiți în perete.
Vom fi precauți.
Carly, ce altceva putem face?
Orice altceva.
Putem face orice ne dorim.
Nu pot să-ți ordon să mă însoțești, dar eu mă duc.
Trevor, ești acolo?
Am nevoie de ajutorul tău.
Continuăm reportajul
referitor la atacul terorist care a avut loc...
3 BOMBE NUCLEARE DEVASTEAZĂ LUMEA ȘTIRI DE ULTIMĂ ORĂ
După aproape 48 de ore de la primul atac,
nu avem răspunsuri la întrebări. Autoritățile au administrat...
- Trev? - Da?
Unde e Marcy?
A plecat acum ceva vreme. Suntem doar noi doi.
Deci Marcy a plecat acasă?
De ce nu medităm timp de 20 de minute? Să ne limpezim gândurile.
Bună, sunt David Mailer. Te rog, lasă-mi un mesaj.
Taxi!
Marcy?
Dumnezeule!
Philip, ce faci aici?
Scuză-mă.
Du-te în living. Vin imediat.
Carly, vezi ceva?
Nimic deocamdată.
Stați așa.
Un bărbat vine dinspre vapor.
Agent MacLaren!
Mă bucur că ați venit.
Bine.
Numele Vincent Ingram sau Katrina Perrow îți spun ceva?
Vreau doar să discutăm.
Vorbește
că ai zece secunde înainte să dispun să ți se zboare creierii.
- Vreau să facem un târg. - Opt secunde.
Mă predau Directorului și voi suporta consecințele
dacă mă informezi despre Protocolul Omega.
Să te informez?
Nu exista pe vremea când am fost eu trimis înapoi.
Serios?
Asta susții?
Yates, tu ești?
- Cum ai știut? - Serios?
De ce nu i-ai acoperit și un ochi și i-ai dat să mângâie o pisică?
Vreau să discuți cu superiorii mei.
Sunt și superiorii mei. De ce nu mi-ai dat un mesaj?
Pentru că nu au încredere în tine. Au fost detonate trei bombe nucleare.
Și ai asistat la dezamorsarea celei de-a patra. Cum poți să...?
Știi ceva? Bine. Să mergem.
- Toți, inclusiv lunetistul. - Nu.
Carly, tu și Trevor luați mașina mea.
Nu va dura mult.
Recepționat.
Mă bucur să vin cu tine, Șefu'.
E Protocolul meu Cinci, îți amintești?
Bine.
- Pe cine ai pus să facă pe mesagerul? - Copilul lui Johanson.
Vrea să fie actriță.
Se pricepe.
Ți-aș recomanda să nu faci asta altcuiva.
Fă ca o gheară cu mâna stângă, așa...
și când cobori...
La naiba!
Norocul începătorului nu durează.
- Gin. - Nu am...
Jos tricoul.
- Regulile sunt reguli. Bine. - Jos tricoul.
- Nu-i așa? Continuăm. - Încă o rundă.
Philip.
Hei, Philip.
Ai văzut ceva în baie, nu-i așa?
Eu nu aș face asta. Știi asta, da?
Nu prea știu.
Știu că nu vrei să depinzi de pastile, dar dacă te ajută,
trebuie să le iei.
Nu pot. Le-am aruncat.
Numai un Arhivist îmi poate da altele.
Oricum, mă bucur că ești bine.
Te rog, ai grijă de tine.
Da.
David era cu adevărat un tip bun.
Scuzați-mă, ce faceți...?
Ce faci? Oprește-te! Oprește-te!
Carly!
Renovări?
- Totul trebuie criptat. - De ce?
Am dezvoltat propria versiune de AST,
dispozitiv de atenuare spațio-temporală.
Mi se spune că va fi imposibil să fim văzuți de Director.
E securizat, la etajul inferior,
dacă te gândești să cauți butonul de oprire.
Această măsură nu era necesară.
Directore Stevenson, e o onoare să vă întâlnesc.
Oprește-ți transmițătorul.
Transmițătorul?
Bine.
- E oprit. - Bun.
Isuse! Bine! L-am oprit.
Dă-mi un motiv să nu vă adun pe toți.
Dispozitivele nucleare au fost făcute de Grupare. Sunt încă liberi.
Ce înseamnă Protocolul Omega?
Înseamnă că Directorul nu va mai interveni în această cronologie.
- Ce înseamnă asta? - Fără mesageri, fără misiuni.
Cei ce fac parte din programul Călătorilor sunt liberi să-și trăiască viețile
așa cum își doresc.
De ce ar face asta Directorul?
- E imposibil de spus. - Dă-ți cu presupusul.
Ar putea să însemne că am reușit
și că suntem pe drumul unui viitor mai bun.
Ar putea să însemne și că nu există cale de a salva viitorul,
orice am face.
E adevărat.
De ce să credem ce spui tu?
Dvs. decideți asta, dle.
Dar sunt dispus să ajut cum pot și să vă spun tot ce vreți să știți.
Jeff.
Voiam să văd ce faci.
- Să văd cum merge treaba. - Mulțumesc.
Ți-am adus ceva.
Dă aromă apei și e din frunze.
- Adaugi apă clocotită. - Da, știu ce e ceaiul.
I-am prins gustul.
Vrei să intri și să bem un ceai împreună?
Dacă ar fi în regulă. Dar nu vreau să...
Intră.
Ia un loc.
Văd că ai făcut curățenie.
Da, încerc să mă mențin ocupată.
Îmi voi reveni. Am nevoie de timp.
Timp, da.
Nu toți vrem asta?
Știu prin ce ai trecut, Marcy.
Da?
Nu chiar tot.
Nu-mi pot imagina cum a fost pentru tine,
să treci printr-o resetare, să pierzi toate amintirile.
Mie, Directorul mi-a luat soția.
Vrei să spui... soția ta din viitor?
A devenit mesager și a murit.
Exact ca David.
Viață prețioasă, curmată sub ochii mei.
Dar nu avem dreptul să ne plângem.
Am renunțat la acel drept
când am decis să ne punem soarta în mâinile unei mașinării.
Regret că ai trecut prin toate astea.
Oare mai e posibilă o resetare?
Există undeva ascuns pe acolo la Ellis codul de rezervă al Directorului?
Nu cred.
Eu cred că da.
Chiar cred asta.
Oricum... e bine că ți-ai revenit, Marcy.
Ar trebui să mă ocup de asta.
Lasă-mă să te ajut.
Echipă!
001 l-a luat pe Jeff ca gazdă.
Vrea codul de rezervă al lui Ellis. Crede că e în capul meu.
Am nevoie de ajutorul vostru!
Marcy?
Mac, Trevor? Mă aude cineva?
Scuze, trebuie să mă fi blocat o clipă.
Nu am prins tot, dar Marcy are probleme.
Să ne întâlnim la ea acasă.
Mac, 001 e la mine.
Pistolul nu e încărcat, Marcy.
Nu aș putea risca ceea ce se află în căpușorul ăla drăguț.
Luați-o.
E sfârșitul lumii, frate. Vom muri cu toții acum.
Înainte să te las să faci orice, vreau să știu despre viitor.
Pot să-ți spun doar despre timpurile din care am plecat eu.
S-au schimbat pentru că ați schimbat istoria?
Nu neapărat în bine.
Deși nu știu multe, chiar și după tot ce am făcut,
omenirea e pe cale de dispariție.
Un Călător mai recent v-ar putea spune mai multe.
Spune-mi istoria pe care ți-o amintești.
Ce nu a mers bine?
Declinul a durat ani întregi, dar acest deceniu a fost decisiv.
Odată ce schimbările climatice nu au mai putut fi oprite,
totul a dus la migrare în masă, suprapopulare în zonele urbane, foamete.
Boli străvechi au reapărut, odată cu topirea ghețarilor
și au expus omenirea unor viruși față de care nu avem imunitate.
Acest lucru a dus la mortalitate masivă, colapsuri guvernamentale, de resurse,
război pentru ceea ce mai rămăsese.
În cele din urmă, iarna nucleară.
Cum trebuia să opriți voi toate astea?
Misiunea noastră principală
a fost să împiedicăm impactul cu asteroidul din Atlantic.
Helios.
Când laser x-ray e lansat înspre un asteroid neidentificat în prealabil,
de pe teritoriul SUA, tinde să nu treacă neobservat.
Asta trebuia să dovedească intențiile noastre bune. Helios a ucis milioane.
Marele Plan trebuia să elimine toate astea.
- De ce nu a funcționat? - Sincer, nu știu răspunsul.
Numai că Directorul s-a străduit în continuare.
Până astăzi.
Agent MacLaren, astăzi, această țară a fost acuzată de omologii mei
din Rusia, China, chiar și de aliații noștri,
de detonarea bombelor nucleare pe teritoriile lor.
V-am spus că responsabilă e Gruparea.
- Ei nu știu asta. - Atunci, lasați-mă să le spun eu.
Lăsați-mă să spun totul. Putem încă salva totul.
Putem încerca.
- Va trebui să pregătim traducători. - Nu va fi necesar.
Carly, sunt în apartament.
Eu ajung în câteva minte. E acolo?
Nu. Apartamentul e răvășit.
Marcy, mă auzi?
Spune din nou.
Marcy, răspunde. Mă auzi?
I-am găsit transmițătorul. I-a fost înlăturat.
A luat-o el.
Ai spus că nu ai prins tot? Ce ai auzit-o spunând?
Ceva despre codul de rezervă al lui Ellis.
La ce folosește codul, fără acces la Director?
Șefu', avem o problemă.
Philip, Mac și-a oprit transmițătorul.
Sunt aproape de casa lui. Încerc să-l găsesc.
Carly, ne vedem în față. Știu unde se duc.
Marcy, îmi pare rău.
Am crezut că Directorul îi va opri. M-au drogat.
Grace, ce le-ai spus?
Șefu', ești aici?
Bine.
O, Doamne.
E bine, nu?
Eu... o să...
o să plec.
Câți Călători sunt la mine în țară?
Fiecărei echipe de Călători îi este interzis prin protocoale
să comunice cu ceilalți fără ordine în sensul acesta.
Am capturat câteva grupări de Călători în Rusia.
Ne-au spus că această Grupare are origini în SUA.
Au sosit inițial în masă în SUA, da,
dar s-au răspândit în multe țări de atunci.
După ce și-au consolidat puterea în țara voastră.
Echipa mea va veni după mine.
Protocolul Omega.
De ce crezi că știu acest cod?
Grace mi-a spus asta.
Mi-a spus chiar și cum să-l folosesc ca să-l accesez pe Director.
- Îmi pare rău. - Dacă greșește?
Atunci, nu se întâmplă nimic și voi fi dezamăgit.
Dar dacă are dreptate, Directorul va fi oprit pentru totdeauna
și viitorul va aparține omenirii.
Vrei să spui Grupării?
Da.
- Condusă de tine? - Așa mi se spune.
Această resetare te va elibera de toate acele amintiri dureroase.
Amintirile celei care sunt acum?
Directorul a permis ca omul pe care l-ai iubit să moară îngrozitor
deși îl putea salva.
Cum poți ierta asta?
Vom obține amândoi ce ne dorim.
Bine, să terminăm odată.
Nu trage în ea!
Vrei ce e în capul meu?
Iată!
Nu!
Cealaltă cale va dura atât de mult.
Călătorii vor coopera, vă promit.
Putem ajuta la capturarea membrilor Grupării,
responsabili pentru bombele nucleare.
Atunci, veți împărtăși tehnologiile avansate?
Inginerii noștri au creat materiale și au construit dispozitive de un deceniu.
Dacă tehnologia noastră e împărtășită echitabil...
Dle, făceam progrese.
Acesta nu e un moment să negociem accesul
la tehnologiile viitorului cu puteri străine.
Dacă trebuie să ne încredem unii în alții...
- Ce se întâmplă? - Sunt suprascriși.
- Directorul nu face asta... - Atunci cine?
Nu știu. E imposibil ca Directorul să ia o viață în acel fel.
Stevenson.
Când s-a întâmplat asta?
Bine, ține-mă la curent.
Președintele și cabinetul său au strigat de durere și s-au prăbușit.
- Dumnezeule! - Acum pretind că sunt bine.
Același lucru a pățit și purtătorul de cuvânt.
Asta e o lovitură de stat.
Trebuie să mă întorc la Washington. Arestează-l pe nemernicul ăsta.
Mâinile la ceafă!
- Jo, trebuie să mă crezi. - Acum!
- Ascultă-mă. - Taci naibii din gură!
Ceea ce a pățit președintele
probabil se întâmplă și celorlalți lideri mondiali acum.
Lasă-mă să te ajut.
Trebuie să vorbesc cu echipa mea.
Eu sunt, ce se întâmplă?
Unde naiba ai fost? 001 l-a luat pe Jeff ca gazdă.
Nu.
Salvarea a fost o înscenare pentru a ajunge la Marcy.
De ce Marcy?
Ca să folosească codul de rezervă al lui Ellis împotriva Directorului.
Cu ajutorul Ilsei. A dus-o la Filmore.
Și noi am bănuit la fel. Ajungem acolo în curând.
- Șefu', poți să vii să mă iei? - Da, trec să te iau.
Nu te duci nicăieri.
Doar eu văd asta?
ALERTĂ DE RACHETĂ BALISTICĂ
NU ESTE O SIMULARE. CĂUTAȚI ADĂPOST.
Nu. Și noi am primit.
Va trebui să cobori.
Trebuie să-mi văd fiul.
- Filmore nu e departe de aici. - Carly, nu e timp.
Știu. Du-te.
Șefu', Carly a renunțat. Protocolul Omega. Ne vedem la Filmore.
Da, dnă.
Voi încerca să-l țin în siguranță pe Director.
NORAD a detectat atacuri cu rachetă dinspre Rusia și China.
Spune-mi de ce se întâmplă asta.
Primul Călător, 001, a preluat controlul în viitor.
Nu mă întreba cum.
- El a lansat rachetele? - Nu.
Cel mai probabil sunt generalii care respectă ordinele de lansare
în cazul în care liderul lor a fost suprascris.
- Dar vina este a lui. - NORAD a spus că suntem ținte.
Jo, fie vii cu mine, fie mă împuști în spate.
Adio, Marce.
Îmi pare rău.
Trevor! Ce faci?
001 trebuie să-și fi încărcat conștiința în Ilsa.
Nu, nu e acolo.
Grace.
Nu a putut să folosească nici codul de rezervă.
Marcy... nu i-a permis asta.
Atunci unde e?
E peste tot.
Nu înțeleg.
001 a transferat conștiința sa mai întâi în Ilsa
și apoi în internet.
Până acum, s-a integrat în computere și servere de pretutindeni,
așteptând să apară viitorul, pentru a prelua totul.
Nu am crezut că ar fi contat dacă spuneam ceva.
Am crezut că Directorul l-ar fi oprit.
Așteptam...
A câștigat.
Ce?
Atunci de ce am venit aici?
Îmi pare rău, Jo.
S-a terminat.
Poate că nu.
Poate tot ce avem nevoie e aici în fața noastră.
Poate Directorul se așteaptă să ne dăm seama singuri.
Câte cronologii vezi acum?
Doar una. Singura rămasă.
Și se va sfârși, dacă unul dintre noi nu se întoarce.
Să se întoarcă în timp?
Chiar dacă unul dintre noi ar putea să încarce conștiința sa în Ilsa
și chiar dacă Ilsa ar avea puterea electrică și de procesare...
Dar are.
Directorul s-a asigurat de asta,
descărcând programul în Ilsa, în mijlocul nopții.
Chiar și atunci, am putea să trimitem pe cineva
după sosirea celui mai recent Călător.
Nu, peste 431 de ani în viitor, e adevărat,
dar nu acum.
Amplitudinea distorsionării spațio-temporale e direct proporțională cu distanța.
Cât de departe ar putea cineva să se ducă înapoi în timp din acest punct?
Douăzeci de ani, pe puțin.
Tot ce trebuie să facem e să ne întoarcem înainte să fi ajuns 001.
De aceea, Directorul a tăcut.
Pentru că a știut că ne-am fi dat seama
și ne-a trimis tot ce am fi avut nevoie.
Regret, îmi place ideea asta, dar tot ne trebuie un OALL.
Oră, altitudine, latitudine și longitudine,
necesare trimiterii unei conștiințe într-o anumită gazdă.
Nu poți să ghicești. Trebuie să fie exacte.
18 august, 2001, Parcul Whytecliff, ora 15 fix.
Momentul în care gazda mea a întâlnit-o pe Kat.
Bine.
Am o ultimă obiecție și e una mare.
Dacă va funcționa,
voi pune capăt vieții lui Grant MacLaren
cu 17 ani înainte de moartea sa conform istoriei. Știu.
Dar poate voi putea da acei ani altcuiva.
Deci...
până ne întâlnim din nou...
E o posibilitate foarte interesantă.
Ei bine...
dacă vom face asta,
grăbiți-vă.
Voi afla coordonatele pentru Whytecliff și IMEI-ul telefonului lui MacLaren.
Trevor, ajută-mă să încarc programul.
- Vezi, Jo? Mai e speranță. - Speranță?
Mac, voi ați făcut asta.
Nu ați pus capăt colapsului civilizației.
Mai degrabă, l-ați accelerat.
Unde te duci?
Să mă uit la cer.
Frumoasă priveliște, nu?
- Dumnezeule! - Scuze.
Nu am vrut să te sperii.
Nu, e în regulă. Așteptam pe cineva. Întârzie.
Unii întârzie.
- Aproape o oră? - Întârzie cam mult.
De ziua mea?
- A dat-o-n bară. - Da.
John e un artist. Se pierde în munca sa.
E talentat?
E genial.
Poate pictează un portret al tău pentru ziua ta.
Sunt destule prin casă, crede-mă.
Deși sună interesant, abia ne-am cunoscut, nu ar trebui să mă bag.
- Îl iubesc, dar face asta prea des. - Pune-l la punct.
Spune-i că dacă te respectă, nu te lasă să-l aștepți
și că e al naibii de norocos
să aibă o femeie atât de frumoasă și fermecătoare ca tine în viața lui.
Nu-mi dau seama dacă flirtezi cu mine sau îmi spui să-i mai acord o șansă.
Dacă aș fi fost în locul lui, mi-aș dori o altă șansă.
Dar nu sunt el.
La mulți ani.
SEPTEMBRIE 2011
HELIOS
PROGRAMUL CĂLĂTORILOR VA EȘUA. NU-L TRIMITEȚI PE 001.
MESAJ TRIMIS
Hei!
Cine naiba e ăsta?
Scuze, vreau să mă asigur că ești în autobuzul corect.
Ăsta se îndreaptă într-o zonă periculoasă a orașului.
Știu.
Nu îmi plăcea cum erau tratați pacienții mei
la vechiul spital unde am muncit, așa că încep munca la unul nou, pe Main.
Iau câțiva clienți de acolo. Sunt un asistent social.
Da.
Ești doctoriță?
- Asistentă. Da. - Asistentă?
Da.
E un spital destul de aglomerat.
Te avertizez. Sunt multe cazuri dure.
- Și eu sunt dură. - Cred.
Vreau să ajut oamenii care au nevoie de asta cu adevărat.
Da și eu.
Numele meu e David.
PROGRAM CĂLĂTORI VERSIUNEA 1 STATUS: EȘUAT
RESETARE ÎNCĂRCARE CONTINUARE
PROGRAM CĂLĂTORI VERSIUNEA 2
START
Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică