Nei!
Hvordan går det med ham?
Dårlig. Han har flere flenger i ansiktet og på overkropp, armer og bein.
Stort blodtap. Kan ikke engang gjette på indre skader.
Nei!
Hva i svarte har skjedd?
Han drepte masse folk.
Det er det han gjør.
Å? Noen kan ha gjengjeldt tjenesten.
Du. Rolig.
Hvor mye smerter har du?
Nei!
-Kan noen ta av håndjernene? -Nei.
-Få to poser saltløsning. -Ja vel.
Blodtrykk på 80/50.
Hvilepuls er 120. Få 50 mikrogram fentermin.
Lukk forhenget.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Amy, det er Curtis.
Hvor er Frank?
Curtis.
Hvor er han?
Hva skjedde? Er du skadet?
Curtis.
Er han død?
Nei.
Så hvorfor er han...
Vet ikke hva som skjedde.
Frank gikk inn, det gikk til helvete...
Og så da? Dro du bare?
Politiet tok ham.
De la ham i en sykebil.
Det er...
Greit.
Hvor ille? Kunne han gå? Kunne han...
-Hva skjedde med ham? -Jeg vet ikke.
-Var det Billy? -Jeg vet ikke.
Du må da vite noe.
Jeg vet jeg drepte en mann og skjøt andre. Det vet jeg.
Jeg har holdt mange menn mens de døde,
men aldri en jeg drepte selv, ikke én med kulen min i seg.
Jeg skjønte ikke hvor annerledes det ville føles.
...kjent som Punisher, ble arrestert i dag
i en stor skuddveksling i et lager i Queens.
Det kommer rapporter om flere døde.
Castle ble tatt i varetekt
og sendt til Sacred Saints sykehus til behandling.
Ingen flere detaljer om saken eller tilstanden hans er tilgjengelige...
Vi må få ham ut.
-Nå. -Amy, la være.
Om han er på sykehus, er han skadet.
Glem politiet.
Alle leiemordere i byen vil gå etter de fem millionene.
-Vi må hjelpe ham. -Det var det som skapte problemet.
Og hva skal vi gjøre?
Løpe til sykehuset med våpen og bryte ham ut?
Det er over.
Jeg er ferdig.
Så det var det?
Er det alt du vil gjøre?
Jeg skal ta en dusj. Det vil jeg gjøre.
Og du er elsket.
Avslutt dette.
Kom hjem til meg.
Det er hos Pilgrim.
-Eliza. -Hallo, John.
Får jeg snakke med Rebecca? Jeg kunne ikke svare de siste gangene.
Vi har prøvd å få tak i deg.
Er det noe galt?
Rebecca hviler nå, John, men om du blir ved telefonen...
Hvem ringte nettopp, da?
Det var meg.
Jeg lovet Rebecca å prøve å få tak i deg.
Hun var bekymret for deg.
Det var vi alle.
Jeg har det bra.
Bli ved telefonen, da.
Ja. Jeg skal ikke noe sted.
Er alt i orden, John?
Ja. Jeg må bare høre stemmen hennes.
Ja.
Å være borte får deg til å forstå at du ikke er så sterk som du tror.
Jeg kan vente.
Greit, John.
Hallo.
Begrenset tilgang. Kun sykehusansatte og politiet.
Jeg er Karen Page. Jeg jobber for Nelson & Murdock.
De er Mr. Castles advokater.
Jeg har strenge ordrer.
Greit.
Betjent Smith, vet du hva mer som er strengt? Grunnlovstilleggene.
Spesielt det sjette,
som gir en tiltalt rett til advokat.
Verken føderale eller statlige myndigheter kan frata noen rettighetene deres.
Slik er loven.
Jeg sier bare dette
så du vet at når du hindrer meg i å snakke med min klient,
kan rettssaken bli erklært ugyldig og Frank Castle løslatt.
Jeg er sikker på
at kollegene dine på stasjonen ikke hadde satt pris på det.
Sikkert ikke.
-Greit. Bare gå. -Tusen takk.
Det er greit. Det er advokaten hans.
Frank? Hei.
Hvordan har du det?
Føles kjent, ikke sant?
Så...
...jeg så på nyhetene.
Dette har vel noe å gjøre med Billy Russo.
Skjønte han at du kom?
Frank?
Du bør gå.
Tror du at jeg lar meg skremme så lett?
Du vet bedre.
Dessuten tror jeg ikke du vil at jeg skal gå.
Det er...
...en vanskelig situasjon,
men vi har håndtert slikt før.
Vi må bare finne ut hva vi skal gjøre.
Jeg gjorde det.
Karen, jeg drepte tre kvinner.
Kanskje jeg kan hjelpe.
Du kan ikke fikse dette.
Greit?
Hva du gjorde, har ikke noe å si.
Det endrer ikke følelsene mine.
Det burde det.
Det gjør det ikke.
Merk alle,
og sørg for at ingen går opp dit.
Ansvarlig spesialagent Madani.
Litt av en greie, ikke sant?
-Takk for at jeg fikk komme. -Jeg ville du skulle se det.
Se hva tøvet ditt førte til.
Castle glemte visst kodeksen.
Castle kom inn via en tunnel.
Vi fant masse bevis og noen lik.
Castle drepte flere menn med masker som denne.
Vi vet hvem andre som hadde en slik maske.
Castle gikk etter Russo.
Sikkert. Men det rare er
at de trolig visste at han kom, uten å drepe ham.
Vi fant steinsalt og gummikuler.
Castle ble banket halvt i hjel.
Russo ville at Castle skulle lide.
Jeg driter i hva de ville.
Jeg har tre døde kvinner som ikke var innblandet i dette.
Bli med meg.
Det lå tre døde, ubevæpnede kvinner der.
Skutt i filler.
Likene er på vei til likhuset.
Castle kom som en galning og skjøt stedet sønder og sammen.
Russo brukte nok kvinnene som dekke,
og Castle bare...
-...skjøt rett gjennom dem. -Det er ikke slik Frank jobber.
Vi arresterte ham stående over likene med våpenet i hånda.
Kanskje han ikke planla det, men han gjorde det.
Og han motsier oss ikke.
Hva sier han?
-Ikke en dritt. -Ingenting om Russo?
Om det som skjedde? Om hvor Billy kan være?
Hvordan føles det, Dinah?
Fælt.
Kvalm.
Blir du glad av det?
Lar du meg snakke med ham?
-Hvorfor skulle jeg det? -Han vil kanskje snakke med meg.
Og?
-Samkjøre historiene? -Jeg fortjente vel det.
Kanskje jeg kan få ham til å gi oss Russo. Vi kan avslutte dette.
-Og du gir meg Russo? -Ja. Jeg lover.
Hvorfor ikke? Det kan ikke skade.
Jeg ringer sykehuset og ber dem slippe deg inn.
Hei, syvsover.
Hei.
Frank! Du.
-Vent... -Alt i orden.
Pokker.
Hva var det?
Drømmen er alltid den samme.
Herregud.
Vi elsket å dra dit.
Maria og barna.
De er der, men jeg når dem ikke.
Jeg kan ikke si at det kommer et monster.
Den dagen de døde, sa jeg til Maria at jeg var ferdig, at jeg ikke skulle tilbake.
Jeg kom hjem kvelden før.
Da jeg våknet, så jeg ansiktet hennes. Det kom mot meg.
Da visste jeg...
...at det var rett.
Det var som om...
...en byrde forsvant fra skuldrene mine.
For oss begge. Hun visste det var rett. Barna også.
Jeg var bare klar. Tiden var inne.
Jeg ville være hos dem.
Men den dagen dro vi i parken,
og barna var for gamle til den teite karusellen,
men den dagen lo de bare.
De lo.
Vi lo som idioter. Og så...
Og den latteren ble hos meg.
Etter at jeg mistet dem...
Den ga gjenlyd. Det skjedde...
...om og om igjen.
Ikke bare i drømme.
I hjertet mitt. Og jeg bare...
Jeg ville holde fast ved det. Leve i det og høre latteren, men...
...jeg hører den ikke lenger.
Den var alt jeg hadde. Den er borte.
Og alt jeg har, er...
...ansiktene etter at kulene gikk gjennom kroppene deres.
De hadde tid, Karen.
De døde ikke med en gang. De hadde tid.
Sønnen min, Frankie...
...prøvde å være modig og kjempe, men...
Datteren min også. De så bare på meg.
"Hvorfor, pappa?"
De forsto det ikke. "Hvorfor?"
Jeg tenker på de kvinnene.
Hvordan så ansiktene deres ut?
Hva tenkte de på da kulene mine, faenskapen min...
...gikk gjennom dem og gjorde slutt på alt...
Nei. Du visste det ikke.
-Du visste ikke at de var der. -Jeg visste det jo.
Jeg brydde meg ikke.
Jeg ville ha drept alt som sto i veien.
Du vet vel hva det betyr?
Nå er jeg monsteret.
Ja.
Om drittsekkene jeg drepte, fortjente å dø...
...gjør jeg det òg.
M. MORRISON NEVROLOGI
God ettermiddag.
Dr. Mason sendte meg for å undersøke Frank Castle.
-Er han her nede? -Ja.
Du ser for ung ut til å være sykepleier, om det er greit å si det.
Klart det. Hvorfor skulle det ikke være greit?
Men jeg er registrert og allting.
-Mary Morrison. -Ja.
Er fyren farlig eller noe?
Niks. Han har fått grisebank.
Han er lenket fast, men...
Hva kan han gjøre? Med alle dere til å beskytte meg?
Kan jeg få det unnagjort?
Ja, bare gå. Kom igjen.
Hun er grei.
Du må gå.
Jeg skal undersøke ham, og han må være naken.
Herregud.
-Kjenner du henne? -Hvem er du?
Karen Page. Og du er sikkert ikke sykepleier. Hvem er du?
-Frank? -Ingen.
Stemmer.
Jeg er ingen som skal få deg ut.
-Pokker. -Tusen takk.
Du ser fæl ut. Kan du bevege deg?
Nei? Det har ikke noe å si. Du må.
Du. Pokker ta.
Hør på meg.
Vi må stikke før de kommer.
-Du må dra. -Hvem er "de"?
"De" er alle leiemordere i New York.
Det er skuddpremie på fem millioner på oss,
og den er lett å få når du er lenket til senga.
-Er det sant? -Tuller du?
Faen. Hele gjengen er her visst.
-Karen. -Dinah.
Madani, du må få henne ut.
Hun er i fare. Hun må beskyttes.
Mot mannen med den svarte hatten igjen?
Nei. Visstnok mot alle leiemordere i New York.
Sier hun. Hvem nå hun er.
Hun er Franks lille hjelper. Pass på vesken din.
-Hvorfor er leiemorderne etter dere? -Lang historie.
Herregud. Hun forteller alt når dere har dratt.
Det er ikke trygt for deg her.
Jeg drar ikke uten deg.
Kan du ikke bare
veive med skiltet ditt? Få ham ut?
Nei.
Han blir drept enten her eller i fengsel. Han fortjener ikke det.
Kan dere hjelpe meg med å få ham ut?
Jeg vil hjelpe, men vi kan ikke bare spasere ut.
Ba jeg deg ikke bli hos Curtis?
-Hva sa jeg? -Madani.
Hvordan går det med ham?
Jeg ser deg, Dinah...
...samme hvor mange låser du har på døra.
Og jeg ser Frank, samme hvor mange politimenn du omgir ham med.
Skal du besøke ham hver dag?
Slik du besøkte meg?
Kan du ikke komme hit? Bli med på festen?
Hører han meg?
Ja.
Hvordan føles det?
Å låses inne som et dyr?
Å stenges inne på et rom
uten annet enn de fæle tankene dine til trøst?
Ingenting er midlertidig ved den smerten.
Det er som å være levende død.
Som å brenne i helvete. Ja.
Du er din egen djevel nå, Frankie.
Du er ikke noe bedre enn meg.
Er du ferdig?
Nei, du er ferdig!
Du vil huske hver dag at jeg sendte deg dit.
Er det ikke sånn det er?
Jeg vinner, Frank.
Jeg vinner.
Du fikk ham dit vi planla.
Tja...
Av og til er ikke det nok.
Hva mer? Jeg trodde du ville dette.
Når man får det som man vil...
...kan det være en skuffelse.
Å få det er én ting. Og etterpå føles det...
...hult.
Jeg ville gjøre deg glad...
...finne en løsning, så vi kan gå videre.
Men jeg får visst ikke det jeg vil heller.
Vi gjorde noe fælt.
Hvordan føles det?
De kvinnene er døde på grunn av deg.
Jeg kjente dem ikke.
De fikk en vanskelig død, Krista.
Klandrer du meg for...
Jeg er redd du vil klandre meg en dag.
Du ville vite hvordan du fikk Castle dit du ville ha ham.
Jeg gjorde det. For deg. For oss.
Jeg ville gjort alt for at vi skal bli lykkelige.
Jeg synes vi fortjener å være lykkelige sammen.
Men vi må dra før de finner deg.
Politiet vil ta deg.
Og vi må dra fra alt vi har gjort.
Er du sikker?
Er du sikker på at du vil gi opp alt du har bygget?
Alt du har jobbet så hardt for?
Er du sikker?
For min skyld?
Hva sier du?
Jeg sier...
Jeg sier at det ikke er for sent.
Ingen vet hvem du er.
Jeg ville vite det.
Jeg har følt meg alene hele livet.
Men ikke nå.
Du og jeg sammen...
Vi kan få alt.
Ja.
Du gjør meg lykkelig.
Du gjør meg så lykkelig.
Ferdig.
Hvordan går det med ham?
Han er en veldig syk mann.
-Du sier ikke det. -Ja.
Min neste heldige kunde.
Dette er nytt.
Kvinnene. Jeg trodde ikke Frank ville gjøre det.
Men du...
Du tviler ikke, gjør du vel? Er det derfor du er her?
Nei. Jeg er her fordi dette er like mye mitt rot som hans.
Jeg fikk ham tilbake.
Jeg vet ikke. Kanskje jeg leter etter noe som unnskylder oss begge.
Men?
Kom igjen. Jeg hører et "men".
Men det er mye ved åstedet som ikke rimer.
Og at Billy ringte.
Kanskje om jeg fikk se likene...
Hva hindrer deg?
Det er Mahoneys sak.
Jeg fikk møte Frank fordi det passet ham. Jeg får ikke gjøre mer.
Jeg ville ikke tillatt det.
Hør her...
Om det er en sjanse for at Frank ikke gjorde det,
må vi sjekke.
Vi må være sikre.
Frank virker ganske sikker.
Hva om jeg kan få deg inn på likhuset?
Så du får se likene.
Hvordan skal du klare det?
John.
Hva har skjedd?
-John... -Hva har skjedd?
Hun døde fredelig i går kveld.
-Vær så snill. La oss be sammen. -Stopp.
I går kveld?
Kom hjem til meg.
Hun brakte meg tilbake.
Hva sa du? John.
Å, John.
Nei. Hun var her.
Hei, Ed.
Nå ble det mye finere her. Hvordan har min favorittetterforsker det?
Jeg trenger en tjeneste.
-Dette er Dinah Madani fra Homeland. -Hei.
-Hun er en venn. -Homeland?
Hyggelig å møte deg.
Vil du treffe rettslegen? Han er ikke her.
Nei. Jeg vil bare ha informasjon.
Så jeg kommer til deg.
Du vet mer om hva som skjer her enn noen annen.
Jeg håpet vi kunne få se
likene til de tre kvinnene som kom inn etter Frank Castle-episoden.
-De har vel ikke blitt undersøkt? -Nei. De står på planen i morgen tidlig.
-Det er mye å be om. -Ja. Beklager, men...
Jeg hadde stått i gjeld til deg.
Hvor mye?
Greit. Ja.
Seriøst?
Alle kom i morges.
Stygg sak. Ikke hyggelig.
Så du på dem?
Ja. Akkurat som alle andre her.
Alltid bra å vite alt du kan vite.
Kan jeg se?
Ed, kan ikke du fortelle oss hva du så?
-Blir du lett kvalm? -Jeg klarer meg.
Greit.
Alle tre døde av skuddsår.
Denne hadde tre.
Alle ville vært dødelige alene. Vanskelig å overleve på det holdet.
Unnskyld...
"Det holdet"?
De har fortsatt...
...kruttslam rundt sårene.
-Ser dere? -Ja.
Skytteren var bare noen meter unna ofrene.
Hvilken skuddretning antydet sårene?
Utgangssårene gikk rett gjennom.
Parallelt med bakken.
Det ser ut som noen sto rett foran henne
og skjøt på henne.
Og det var det samme med alle tre?
Ja.
Da har jeg sett nok.
Måten de ble skutt på, rimer ikke. De ble henrettet, ikke fanget i kryssild.
Si at det betyr at Frank ikke drepte dem.
Ja.
Kan jeg hjelpe dere med noe mer?
Nei, Ed. Takk. Du har vært hjelpsom.
Takk for hjelpen.
Du burde jobbe mer med politiet.
Jeg har prøvd flere ganger.
Til syvende og sist...
...ville de ikke ansette meg. Folk synes jeg er litt rar.
De kaller meg Ekle Ed.
De tror jeg ikke hører det, men det gjør jeg.
-Takk. Vi må... -Sansene mine er skarpe.
-Du vet... -Karen.
Du liker ikke det, gjør du vel?
Om vi ikke har sex eller...
...det gjør vondt.
Husker du da jeg spurte om drømmene dine?
-Ja? -Det er det samme.
Men jeg hatet det fordi jeg ikke husket det.
Jeg hater at jeg gjør det. Jeg lager te.
Du. Sett deg.
Du vet alt om meg.
Du har mappene, advokatene, politiet...
...alt jeg har gjort.
Nær sagt alt jeg... har følt.
Men du...
Jeg vet egentlig ikke noe.
Jeg ba deg spørre en gang.
Ja. Og du sa...
Du sa at du falt som barn.
Ja.
Ja, men det var som å...
Det er som å si at jeg skadet skulderen.
Det finnes fakta, og så hva de betyr.
Og samme hva arrene betyr for deg, førte de oss hit, til meg og deg...
...til alt vi har gjort.
Vi har drept folk...
...sammen.
Vi har drept folk
like sikkert som om du sto ved siden av meg og trakk av.
Det var for å redde deg.
Ja.
Og hvorfor er det så viktig?
Fordi jeg elsker deg.
Og du elsker meg fordi du tror jeg må reddes.
Hvem var KM?
I mappen min...
...skrev du at jeg var som ham.
Ja og nei.
Elsket du ham også?
Ja.
Han var faren min.
Han var soldat i Hæren. To turer til Vietnam.
Og etterpå... slet han.
Han var glad i oss. Han prøvde. Men det var ingen som kunne hjelpe ham.
Jeg var bare et barn, så jeg visste ikke hvordan jeg kunne nå ham.
En natt våknet jeg av at han kjeftet på moren min.
Senere fikk jeg vite at hun ville skilles.
Jeg burde blitt på rommet, men...
...han gråt,
så jeg ville fikse alt og få ham til å føle seg bedre.
Så løftet han meg opp, klemte meg...
...sa at han var mer glad i meg enn noe annet.
Og han sa at om han ikke fikk meg, kunne ikke hun det heller.
Og så hoppet han ut vinduet.
Han døde. Jeg overlevde.
Han trengte hjelp.
Han trengte noen til å redde seg, men det var ingen der.
Og nå har jeg arrene og minnene mine.
Rebecca var som en datter for meg.
Og du er som en sønn.
Smerten du føler, føler jeg.
Hun var kona mi.
Jeg burde ha vært der, ikke her.
Jeg vet om løftet du ga Rebecca.
Hun visste at du ville vært hos henne om ikke for arbeidet her.
Hun ville at jeg skulle være det siste hun så her i verden.
Ikke klandre deg selv.
Disse menneskene som vil skade oss, er grunnen til at du ikke var hos Rebecca.
Denne mannen, Castle, han er grunnen.
Ja vel?
Han har aldri gjort meg noe.
Kampen din handler om mer enn deg selv.
Den handler om en livsstil, en fremtid for deg og guttene dine.
Guttene trenger meg hjemme.
De trenger at du er sikker.
Ikke hjemme full av anger og frykt eller nag.
Anderson og jeg skal beskytte dem, slik vi beskytter vår egen sønn, David,
samme hva som skjer nå.
Men alles håp...
...Rebeccas, Michaels, Lemuels, avhenger fortsatt av deg!
Arbeidet ditt her...
...må avsluttes!
Forstår du det?
Ja, jeg forstår det.
Gud setter deg på prøve, John, slik han satte Abraham på prøve.
Han bruker guttene til å sette min lojalitet på prøve.
Er det Gud som gjør det?
Kall det den siste prøven av troen din.
Abraham viste at han kunne gjøre store offer,
og derfor levde familien hans i velstand lenge etter ham.
Det vil nok din også.
Du er tidlig ute.
Jeg tok ekspressen. Rekordtid.
Greit.
Hvordan har han det?
Musestille. Det høres ut som om han er halvdød.
-Fint å vite. -Ja.
Greit. Ha en fin dag.
Hei, Castle.
Smil.
Nei?
Greit.
Et lite før- og etter-bilde. Til albumet.
Fem millioner dollar. Det er mye overtid, Frank.
Det hadde spart systemet bryet med å stille deg for retten.
For ikke å nevne at du drepte fetteren min.
Kutter du én ire, blør vi alle. Skjønner du?
Har du noen siste ord?
Faen.
Nei! Hei!
Hei!
Rører du henne, dreper jeg deg! Hører du?
-Din kjerring. -Drittsekk!
Hei!
Pokker ta! Hun er bare et barn.
Se på meg! Jeg er her! Drep meg!
Pokker ta! Slipp henne!
-Herregud! -Går det bra?
-Herregud. -Går det bra?
Pokker ta deg!
Jeg ba deg holde deg unna!
Din helsikes dækel!
Hva var det?
Skulle du bare la ham drepe deg?
Frank, du drepte ikke de kvinnene.
Hva snakker du om?
De var døde før du kom.
Billy lurte deg.
Du er ikke monsteret. Det har du aldri vært.
Flott, men det hjelper fint lite nå.
En politimann prøvde å drepe ham.
Og så meg. Hva blir det neste? En sykepleier?
Kan du ikke ta av håndjernene?
Jeg skal ta meg av ham.
Det er det dummeste jeg har hørt.
-Ta dem av. Jeg gjør det. -Du trenger en plan.
Du må høre på oss.
Dere må gå ut.
Gi oss et øyeblikk alene.
Madani, vær så snill. Bare et øyeblikk.
Kan jeg spørre om noe?
Vet Matt Murdock at du er her?
-Tenkte meg det. -Hva har det med saken å gjøre?
Kom igjen, Karen. Han er god.
Ikke kast det bort for min skyld.
Du.
Du må gå din vei, Karen.
Kom igjen, Karen. Jeg kjenner deg. Du er modig og sterk.
Men du er jævlig sta. Du vil kaste bort alt for min skyld,
og jeg kan ikke la det skje.
Så de kan risikere alt, men ikke jeg?
Karen, ikke gjør det. De...
Jenta trenger meg for å overleve.
F ta Madani. Hun er like sprø og bortkommen som meg.
Bortkommen. Det er ikke det samme.
Hva om det finnes en bedre løsning?
Hva om vi finner ut av det sammen?
Nei. Det finnes ikke...
-Jeg får ingen varm, koselig slutt. -Hør etter.
Du kan ikke elske folk i drømme.
Det er ikke lys i enden av tunnelen.
-Om du slipper det inn. -Nei.
-Du kan velge å elske... -Jeg vil ikke. Jeg kan ikke.
-...en annen i stedet for mer krig. -Nei.
Jeg vil ikke.
Vet du hva?
Folk vil drepe jenta der ute.
Farlige folk, Karen.
Så jeg skal finne dem og drepe dem.
Jeg skal myrde dem.
Jeg skal gjøre det så hun overlever, sånn er mitt liv.
Det er det jeg gjør. Vil du være med på det?
Vent. Bare...
Herregud.
Jeg kan ikke få sagt hvor mye det betyr at du kom.
Du satt hos meg.
Så la det bety noe.
Jeg må gå herfra, og du kan ikke bli med.
Dere er så søte. Jeg er nesten sjalu.
Men kan vi fortsette den ærlige samtalen når vi er ute?
Hva skjer?
Si at du ser Castle enda.
Få ham tilbake så snart du kan. Ok?
-Ja. -Greit?
De trillet ham nettopp ut.
Følg etter dem. Forstått?
Ja.
Det er ikke til å tro.
Hvordan skjedde dette?
Jeg vet ikke.
Alle enheter.
Frank Castle har rømt.
-Dekk alle utganger. -Bevar roen.
Heiser, tak, trappeoppganger.
Ingen forlater sykehuset. Forstått? Ingen.
Karen?
Hvor er skoene dine?
Jeg ga dem til en god sak.
Lykke til, Frank.
-Stå stille, for pokker! -Faen!
Legg ned våpenet.
Legg ned beltet, Frank. Du også.
Legg det ned. Ikke sett meg på prøve.
Ingen vil lee et øyelokk om jeg skyter deg.
Legg det ned, Madani.
Ikke prøv deg på noe. Og sett håndjern på.
Mahoney, hør etter.
Jeg har hørt for mye på deg.
Sett på håndjern.
-Inn i sykebilen. -Ro deg ned.
Gå inn. Nå, for pokker.
Jeg skal ta deg for dette.
Du er ikke den eneste som får være sprø.
Nei.
Tekst: Heidi Rabbevåg