Vad?
Vad tänker du på?
Jag bara...
Fortsätt.
- Jag bara... - Fortsätt.
Jag kan inte fatta att du gjorde det.
Jag vet.
BRÖLLOPET
- Fint att se er. - Vi är överlyckliga.
- Hej! Fint att se er. - Jag älskar din skjorta.
Vem är det?
- Är det här... - Låt bli. Det kan lossna.
Tack.
Hur är det med prästen?
Fint att se er.
Inget.
Vad fint att ni kom och hämtade mig.
- Hämtade? - Ni hittade mig.
- Hej, Jake. - Var är Claire?
Där borta.
Din pappa är där borta.
Snygga kjolar.
Vill ni att jag säger
något känslosamt om idag?
- Nej, det behövs inte. - Vi klarar oss. Tack.
Vill du ha tequila? Jag ska hämta en.
Hej! Vad trevligt att ses...
Hur mår Klare?
Han är galen i mig, det är en mardröm.
- Mardröm. - Han åkte tillbaka till Finland idag,
och det är bra. Bara bra.
- Det låter bra. - Det är det.
Det kommer att bli en förtjusande dag, eller hur?
Ja, tyvärr.
Det här är min intressante vän, Daniel, som är döv.
Jag träffade honom på en vernissage.
Otroligt fascinerande.
Han hör ingenting,
men kommunicerar fantastiskt väl med händer och läppar.
Jag älskar det.
Och det här är min extraordinära vän, Francine.
Hon är lesbisk.
Och det här är Asif,
min bisexuelle syriske flyktingvän,
som du inte har träffat förut, raring.
Och, Asif, det här är...
Åh, gode Gud.
Det här var väldigt ovanligt, jag kallar dig jämt för raring.
Det här är mitt livs stora kärlek.
Hej.
Finns det nånstans jag kan ställa den här?
Vi sa ju inga presenter.
Du är så gullig.
Hon är rebell av naturen.
Inte idag.
Jag har försökt bli av med den i åratal.
Tack.
Jag ska öppna den över en papperskorg, så jag kan slänga pappret.
Kom med.
Har du ont om personal, behöver du mig, eller...
Nej, jag undrade bara om du tänkte uppträda.
Vad?
Det brukar du ju göra.
Och jag undrade om det fanns nåt jag behöver veta om
vad som ska hända senare.
Nej.
Bra. Låt mig veta om du ändrar dig.
För idag är den viktigaste dagen i mitt liv.
Och jag älskar din far väldigt mycket.
Och jag inbillar mig att du hellre vill att jag tar hand om honom framöver
än att du ska själv ska göra det.
Inga fler missfall nu.
Den är mycket värdefull...
Tack.
Jag går och ställer tillbaka henne på hyllan.
Jag har ofta tyckt att det var konstigt
att av alla mina verk, valde du henne.
Varför?
Hon är baserad på din mor.
Det är så trevligt att ha henne tillbaka.
- Fan! - Herregud. Fan, är du här.
Jag trodde du var en räv.
Men det är du inte.
Jag visste inte att du var...
Nej, jag mår bra. Jag övar på melodin.
- Hur går det? - Inte så bra.
Jag kan inte.
Du ser förtjusande ut.
Tack. Detsamma.
Om du ser mig i hela konkarongen,
kommer du bli helt vild.
Vi måste bara ta oss igenom det här, och sen kan vi...
Ja.
Bäst att byta om.
Lycka till.
- Herregud. - Vad?
- Du har läppstift över hela... - Nej, för fan.
Det skulle inte se bra ut, är det borta?
Men för i helvete.
Jag vet inte vad jag känner.
- Är det Gud eller är det jag? - Jag vet inte.
Skit samma.
Var är prästen?
Jag vet inte. Allt väl?
Ja, förutom att jag hatar min man
och mannen jag älskar är på väg till Finland.
Ganska konstigt.
Du tävlar om uppmärksamheten.
Jag gör mitt bästa.
Vilken söt klänning.
Titta.
- Det här är vår chica präst. - Chic har alltid varit mitt mål.
- Den sitter särskilt bra runt... - Tack.
Fader, minns du Martin?
- Hur är läget? - Lite nervös.
Du känner ju Jake.
- Hej, Jake. Hur mår du? - Fader.
Och det här är min intressanta vän, Lucy,
som är surrogat.
- Hej, intressanta Lucy. - Konstigt.
Och det här är min labila styvdotter som har fått missfall.
- Trevligt att ses igen. - Detsamma.
- Du vet om det, du var ju där. - Det var mitt missfall.
Vad?
Det var mitt jävla missfall.
Jag trodde att du skulle tycka det var kul.
Så intressant.
Hon täckte upp för mig.
Vad? Var vi med barn?
I några veckor, ja.
Var det mitt?
- Ursäkta. Så det var inte missfall? - Nej. Förlåt.
Vad fan är det som pågår? Var det min baby?
Jag gissar att det var din babys sätt att säga att den inte ville ha sin far.
Som en guldfisk som hoppat ur skålen, eller nåt sånt.
Ursäkta. Men kan alla med missfall prata vidare om det i köket, tack.
Nej. Följ inte efter, Jake.
Det här är slut.
- Du ska lämna mig! - Nej.
Jo.
- Är du full? - Ja.
- Är du nykter? - Lite.
- Kan inte du bara dra åt helvete... - Absolut inte!
Nej, jag stannar här.
- Jag vill att du lämnar mig. - Hör på nu.
Jag har bara...
Han ska hålla ett litet tal.
Jag har ett litet tal på gång.
Jag vet att ni tittar på mig och ser
en ond man med stort skägg.
Du är alkoholist och försökte ligga med min syster.
Okej. Jag försökte kyssa din syster på hennes födelsedag.
Min födelsedag!
Okej! Jag blandar ihop födelsedagar och jag har alkoholproblem
precis som alla andra i det här jävla landet.
Men jag är här och jag gör saker.
Jag hämtar Jake,
jag lagar efterrätt på påsken,
jag städar toan på nedervåningen,
jag sparkade den nynnande städaren!
Det njöt du av.
Jag dammsög bilen,
jag satte upp alla dina diplom,
och jag ger dig inte dåligt samvete för att du inte har sex med mig!
Jag är ingen ond man!
Jag har bara en dålig personlighet. Det är inte mitt fel.
En del föds med taskiga personligheter.
Se på Jake.
Han är så läskig. Det är inte hans fel.
Varför just fagott?
Vill du vet vad fagotten är?
Det är ett rop på hjälp.
Och det största problemet här
är att du inte gillar mig.
Och det har krossat mitt hjärta i 11 års tid.
Jag älskar dig. Jag får dig att skratta.
Jag är en knöl, men jag får dig att skratta.
Du sa att det var det viktigaste.
Jag tror att det du hatar mest hos dig själv
är att du faktiskt älskar mig.
Så,
jag tänker inte lämna dig
förrän du ligger på knä
och ber mig om det.
Snälla, lämna mig.
Fan också.
Jag trodde inte att du skulle göra det i den där klänningen.
Okej, då så.
Jag antar att det enda som finns kvar för mig att säga är...
Dra åt helvete.
Vad har ni gjort med honom?
- Vem? - Er far.
Bröllopet ska börja nu och ingen hittar honom.
Gör något. Snälla.
- Trädgården. - Övervåningen.
Pappa?
Jag kan inte komma ut.
Pappa, det kan du visst.
Det går inte. Det är en fälla. Jag sitter fast.
Nej. Pappa...
Det finns inget jag kan göra.
Alla kommer att förstå.
Ge dem varsin flaska att ta med hem. Ärligt talat, de blir lättade.
Min fot sitter fast.
Kommer alla att förstå?
Kan du hjälpa mig?
Hur sitter den fast?
Hjälp mig dra ut den. Jag kommer att få så mycket skäll.
Vad gör du här uppe?
Jag kom på att jag hade lämnat
en djurvänlig råttfälla här uppe för några veckor sen
och glömt att kolla den.
Och jag ville vara säker på att ingen liten gynnare
hade fastnat i den
och höll på att kvävas här uppe.
Jag tror att jag har räknat ut vad vi ska göra.
Okej, då gör vi det.
Gör det då.
Raring?
Jag gör det om du berättar för mig vad du gör häruppe.
Ett ärligt svar.
Jag... Vad? Jag tror inte...
En fullständig mening.
Jag såg bara efter musen.
Pappa?
Vill du fly?
Jag kan smuggla ut dig i en av mammas klänningar.
Det skulle du.
Nej, jag vet att hon inte
är allas favorit.
Inte du heller, raring.
Förlåt.
Jag älskar dig, men är inte säker på att jag gillar dig
hela tiden.
Förlåt.
Det är du som har skapat det här monstret.
Det är inte på grund av mig.
Jag vet.
Du är som du är
på grund av henne
och det är de bitarna
som du ska hålla fast vid.
Okej, kan du dra fram min sko?
Jag vill att ni alla
ska vara stolta över mig.
Vi är stolta över dig, pappa.
Du har två döttrar som älskar dig,
även om du inte gillar dem.
Jag tycker om Claire.
Jisses, pappa!
Tack.
Okej.
Kom nu.
Jag tror inte att jag kan...
Gaska upp dig nu.
Le stort, slå på charmen.
Nu går vi.
Jag tror att du vet hur man älskar bättre än nån annan av oss.
Det är därför det är så smärtsamt för dig.
Det är inte smärtsamt.
Titta.
Okej.
Okej, pappa.
Nej, följ mig.
Raring?
Det är okej.
God eftermiddag, allihop.
Tack för att ni är här idag för att fira kärleken mellan
de här två speciella personerna.
Innan vi börjar så tänkte Jake spela ännu ett stycke på sin fagott.
Jag klarar inte högläsningen.
- Gör den inte då. - Vad?
Jag kan göra det. Gå och hämta honom.
Jag kan inte hämta honom.
Varför inte?
Det är för sent. Jag kan inte gå ifrån min fars bröllop.
Han heter Klare, för guds skull.
Han är ändå redan på flygplatsen.
Men då så.
Är det springa-genom-flygplatsen-kärlek?
Jag åker inte till flygplatsen. Han skulle tro att jag var tokig.
- Ja. Jag menar bara... - Flygplatsen.
Hur skulle jag ens hitta honom?
Man kan inte passera säkerhetskontrollen utan boardingkort.
- Nej, jag sa inte att du skulle... - Då måste jag köpa en biljett,
bara för att gå igenom gaten.
Jag vet inte när flyget går, eller från vilken terminal.
Tänk om jag visste det.
Tänk om han visste att jag visste det.
Föreställ dig att han var på Boots och köpte en pincett på terminal 5
och plötsligt stod jag där. "Hej, Klare."
Ja, okej. Det skulle vara intensivt.
Den enda person jag skulle springa genom en flygplats för är du.
Tack, Jake, för det vackra fagottstycket.
Specialskrivet för idag.
Jag tror att det heter:
Var är Claire?
Jag tycker att det ni gör är fantastiskt.
Förlåt.
Lägg av.
Jag är ledsen, jag fick inte mycket sömn igår.
Det visade sig vara ganska svårt att hitta på
något originellt att säga om kärlek.
Men jag har gjort ett försök.
Kärleken är avskyvärd.
Den är avskyvärd. Den är smärtsam, den är skrämmande!
Den får oss att tvivla på oss själva, att döma oss själva.
Den fjärmar oss från andra personer i våra liv.
Den gör oss själviska.
Den gör oss läskiga.
Den gör oss besatta av våra hår.
Den gör oss grymma.
Den får oss att säga och göra saker vi aldrig trodde.
Det är nåt fel på prästen.
Den är allt vi vill ha och ett helvete när den bryter ut!
Så, inte att undra på
att den är något vi inte vill vara ensamma om.
Jag har lärt mig att om vi föds med kärlek,
handlar livet om att hitta rätt plats för den.
Folk pratar mycket om det.
Om att det ska kännas rätt. "När det känns rätt, är det enkelt."
Men jag är inte säker på att det är sant.
Det krävs styrka att veta vad som är rätt.
Och kärlek...
är inte något svaga personer ägnar sig åt.
Att vara romantiker kräver stor hoppfullhet.
Jag tror att det de menar är
att när man hittar någon att älska
känns det hoppfullt.
Smit iväg nu.
Tack till er båda för att ni har sammanfört
oss alla här idag.
Med några ord från den här
boken om kärlek,
var starka och modiga
alla ni som sätter ert hopp
till Herren.
Nu, låt oss gå vidare till
det viktigaste.
- Där är du. - Hej.
Äh, vad fan.
Tack.
Tack ska du ha.
Prästen letar efter dig.
Krossa inte hans hjärta.
- Tack så mycket. Ska du gå? - Hallå.
Ja, jag trodde du var...
Jag bytte om.
Vad gör du nu? Tar du bussen eller...
Ja, jag tar bussen.
- På gatan? - På gatan, om jag tar bussen.
- Coolt. - Hej då, min dotter.
Hej då, far.
Hej då, fader.
- Hej då. - Hej då.
Du satte det.
176 DOLLNER AVENUE - 46 MINUTER
De ljuger alltid. Den dyker magiskt upp inom en minut.
De där två är verkligen betagna i varandra.
- Trevligt. - De skötte sig bra.
Hur är det med din syster? Hon verkade nervig.
Hon mår bra. Det var nåt med jobbet.
- Hängiven. - Arbetsnarkoman.
Det är Gud, eller hur?
Ja.
Fan.
Vet du, det värsta är
att jag älskar dig som fan.
Jag älskar dig.
Nej, nej. Gör inte så.
Låt allt bara vara en stund.
Jag älskar dig.
Det går över.
- Den här bussen dyker inte magiskt upp. - Jag tror jag går.
Okej.
Ses vi på söndag?
Jag skojade bara, du får aldrig, aldrig mer komma till min kyrka.
Jag älskar dig också.
Okej.
176 DOLLNER AVENUE - TUREN INSTÄLLD
Han gick ditåt.