- Hej, ursäkta att jag är sen. - Nåt fel på uniformen?
Jag tog en löptur i simulator och blev sen. Men jag kan byta om.
- Ja, gör det. - Han har nattskift. - Strunta i det.
Lysande. Då softar jag.
- Värst vad du är avslappnad. - Hur så? Brukar jag inte vara det?
Jo, men ditt humör är liksom annorlunda.
- Jag gör mitt jobb. Inget är nytt. - Okej.
- Jag kan vara mer spänd om du... - Nej, det är bara trevligt.
För då kan jag berätta att vi ska förse Epsilon 5 med proviant.
Nu igen? Det är visst det enda vi gör nuförtiden.
Deras matreplikatorer funkar inte.
Vi är faktiskt upptäcktsresande, inga pizzabud.
Kapten, jag har kartlagt den mörka materian.
- Den täcker en radie på 25 parsec. - Tack, löjtnant.
- Nåt annat, sir? - Det var allt, tack.
Jag ska nog sluta tidigt, här är rätt lugnt.
- Visst. Vi ses i morgon. - Okej.
- Varsågod. - Whisky och popcorn.
- Perfekt kombination. - Ja. Vad har jag missat?
Han sjunger fortfarande barbröstad.
Det här är jättebra, kolla.
Det är farligt att lita på andra
En vill sällan göra det andra önskar
Men om inte någon till slut litar på någon
Finns snart inget annat kvar på jorden än fiskar
- Hur många gånger har du sett den? - Många.
Mina föräldrar ville att jag skulle se klassikerna.
Du måste välja en film nån kväll.
Du gör ju ett bra jobb. Vad hette den där med taxichauffören?
- "Taxi Driver." - Ja, vad hette den?
- Den heter "Taxi Driver". - Jaha. Den gillade jag.
- Det är lite kyligt. - Det är ventilationen.
Jag har sagt åt John att laga den. Här har du.
Tack.
Det börjar bli allt svårare att hålla det här hemligt.
I dag sa Morris att jag "strålade".
Ja, Kelly sa nåt liknande. Det kanske är dags att berätta.
- Vet du vad vi borde göra? - Vad då?
Vi borde resa bort. När var du ledig sist?
- Det var innan jag tog över Orville. - Då är det på tiden.
Du dejtar en kartograf. Jag känner till alla bra semesterställen.
- Det låter trevligt. - Vad säger du?
- Ska vi berätta? - Får jag sova på saken?
- Janel? Löjtnant Janel? - Ja.
Den supersexiga kartografen för mörk materia, Janel?
- Jag ville bara höra om det är okej. - Visst, det är väl lugnt.
Du var ju förtjust i henne, så om det känns jobbigt...
Det var inget, jag mår bra.
Skönt att se att du är på fötter igen efter skilsmässan.
Om hon gör dig lycklig är jag glad.
Det gör hon. Hon är cool, smart, rolig. Hon uppfyller alla krav.
- Jag har aldrig mött en sån kvinna. - Kelly gjorde ju det.
Jag har fler krav nu.
- Får jag lägga till ett krav? - Visst.
- Din bäste vän är nöjd. - Tack ska du ha.
- Har ni gjort det ännu? - Om vi har gjort det?
- Får folk som är över tolv säga så? - Har ni det?
Jag har nåt viktigare att prata om. Jag tror jag ska berätta för Kelly.
- Jaså? - Är det en bra idé?
Hon har ju också en kille. Och om det är allvar får hon ändå veta det.
Ja, du borde berätta.
- Hej, kapten. - Cassius. Är Kelly här?
- Ja. - Hej! Vad är det?
- Kan vi prata? Det går fort. - Visst. - Går det bra?
Jag har ändå prov att rätta. Vi ses i morgon.
- Är allt som det ska? - Ja då.
Jag vill bara berätta en sak: Jag dejtar Janel Tyler.
- Jag vet. - Va?
Lägg av. Jag ser ju ditt leende när hon kommer till bryggan.
Du har femton olika leenden. Tre är för glädje.
Elva är passivt aggressiva. Ett har du när du är kär.
- Jag har sett det förr. - Är du Jane Goodall, eller?
- Ja. Och du är primaten. - Varför har du inte sagt nåt?
Jag tänkte att du skulle berätta när du var redo. Och det angår mig inte.
Vi tänkte resa bort. Jag har lite permission att ta ut.
- Du gillar henne verkligen. - Sensoria 2 är några få ljusår bort.
- Vi kan ta en skyttel i morgon. - Då sköter jag proviantleveransen.
- Tack. - Det är bara en snabb resa.
Nej, jag menar tack för att du tar det här så bra.
Nummer fyra.
- Är du okej? - Jag glömde min necessär.
- Tandborste, rakkräm, schampo. - Replikera nya.
Nej, jag använder speciell tandtråd av navidianskt mikrosilke.
Jag har så trångt mellan tänderna, som du kanske har märkt.
Nej, det har jag inte. Kom och titta på nebulosan.
- Ser man på. - Visst är det vackert?
Det är det verkligen.
- Vad är det vi lyssnar på? - Det är Billy Joel.
- Från jorden? - Ja, från 400 år sen.
Du gillar inte sånt, va?
- Jag gillar allt vi gör tillsammans. - Vad bra att vi gjorde det här.
Ja. Och jag är glad att Grayson inte hatar mig.
Nej då. Hon sa faktiskt att hon...
- Vad är det? - En konvoj.
Cirka 20000 kilometer från styrbords bog.
Herregud. Ed, det är kriller.
Tre jaktskepp av marauder-typ som närmar sig. Jag gör en undanmanöver.
Aktivera kamouflage.
De närmar sig ändå. 10000 kilometer.
- 5000. 2000. - Här kommer de.
- Spännande start på resan. - Jag lär behöva massage.
Krillerna borde inte vara aktiva i den här sektorn.
- Ska vi varna Union Central? - Vi väntar tills de är utom hörhåll.
Ed, de vänder.
- Okej. De ser oss ändå inte. - Varför kommer de då tillbaka?
- De släpper ut förbränd plasma. - Åh nej.
- Jag fäller upp deflektorerna. - De skjuter på våra motorer.
- Gick det bra? - Jag tror det. Du?
Vi har nästan slut på elkraft.
Titta.
Nu är vi illa ute.
Äntligen en ny säkerhetschef. Hon kommer nästa vecka.
Många ombord kommer att bli glada.
- Blir du också galen på Tharl? - Han håller aldrig tyst.
Och så för han oväsen när han äter.
Han kommer till mässen iförd sandaler.
Kom in.
- Är ni upptagna? Jag kan återkomma. - Nej då. Vad är det?
Jag vill anmäla mitt intresse för kaptensutbildningen.
- Vill du avlägga kaptensexamen? - Jag har tänkt över det.
Jag är redo att bli befordrad. Kanske till och med leda ett skepp.
Jag älskar att flyga, men jag vill göra mer.
- Jag har 56000 ljusår bakom mig. - Du är en av de bästa piloterna.
Gör man en sak bra vill folk att man fortsätter.
Utbildningen är oerhört krävande.
Kursarbete, simulatorträning, psykologiska tester.
Jag är redo.
Okej. Först ska du genomgå fysisk och psykisk utvärdering.
- Jag informerar dr Finn. - Tack, kommendörkapten.
Jag ska inte svika er. Jag ska bli kapten!
Han kommer att misslyckas.
- Välkommen ombord, kapten. - Var är Janel?
Du ska inte ställa frågor, du ska svara.
- På vad då? - Ge mig dina kommandokoder.
Jag vill träffa Janel.
Jag kan åsamka stor smärta.
Ni har ingen nytta av koderna, vi är inte på ett av unionens rymdskepp.
Via skyttelns dator kommer vi åt unionens taktikupplägg. Koderna!
Jag är inte amiral.
Jag har inte tillgång till den sortens hemlig information.
- Vad gör ni? - Kommandokoderna.
- Sluta! Vi kan prata. - Det gör vi ju. Koderna, kapten.
- Jag kan inte... - Kriller klarar upp till nivå åtta.
Människor är inte lika tåliga. - Gå till nivå sex.
Snälla...
Det här är visst ren tortyr för dig med. - Nivå nio!
Låt henne gå! Ni ska få koderna.
AC27G42D6.
Om du ljuger dör hon.
Jag är nervös. Det är som första skoldagen.
Slappna av. Det finns inga rätta svar.
Jag kommer att visa olika figurer, berätta vad du ser.
- Det första du kommer att tänka på. - Uppfattat.
Tja, jag...
- Jag vill inte säga det. - Varför inte?
Det är lite pinsamt. Kan vi gå vidare till nästa?
- Vad ser du? - Fasen, vad äckligt.
- Det är ingen som dömer dig. - Den är värre än den förra.
- Kan vi gå vidare? - Visst.
- Herregud, vem tar fram de här?! - Försök med den här.
- Det här är en dålig arbetsmiljö! - Gå vidare till simulatortestet.
Kan jag få ett glas vatten?
Jag har sett fram emot det här väldigt länge.
- Teleya. - Ni verkar förvånad.
- Trodde ni inte vi skulle ses igen? - Var är Janel?
- Ni har koderna, låt mig se henne. - Löjtnant Tyler?
Det blir svårt. Hon finns inte längre.
- Vad menar du? - Hon har aldrig funnits.
Vi borde resa bort. När var du ledig sist?
Janel.
Jag förstår hur ni känner er. Ni är förödmjukad och förvirrad.
Precis vad jag kände när ni infiltrerade mitt skepp.
Ni låtsades vara snäll.
Fast ni planerade att döda hela min besättning.
- Du var mänsklig. - Transcellulär mikrotransplantation.
Oerhört smärtsamt, men enda sättet att lura era bioskannrar.
- Jag är en idiot. - Vi är överens, för en gångs skull.
Så allt var påhittat. Din bakgrundsprofil, din erfarenhet.
Löjtnant Tyler skulle vara den perfekta Unions-officeren.
- Och det perfekta lockbetet. - Bra gjort.
Det var inte svårt. Ni är enfaldig och lätt att manipulera.
Jag förstår inte. Du var en lärare.
Jag förhördes av unionen, men flydde.
- Hur då? - Det kan kvitta.
Jag återupptog inte min post. Jag blev soldat i den gudomliga kampen.
Jag hamnade på den här farkosten -
- och hörde om en plan att tillfångata en unionskapten.
Jag anmälde mig frivillig. Det var min idé att det blev ni.
Är du ute efter hämnd?
Enligt Anhkanas lära är hämnden Avis vilja. Hans vilja ska ske.
- Vad händer? - Vi är under attack.
Hur kommer man till fordonsutrymmet?
Den här vägen.
Vi har blivit bordade.
Vi måste hitta en flyktkapsel.
Reservkraften ligger nere.
Vi är enkelt byte om de jagar oss.
Kapseln söker upp närmsta beboeliga planet.
Det finns en planet i närheten med syre i atmosfären.
Res dig.
Jag kunde inte skicka nån nödsignal. Magnetisk malm orsakar störningar.
Vi måste söka oss högre upp. Du bär den där.
- Vilka var det där? - Chak'tal.
- De lever i utkanten av området. - Varför angrep de er?
Vi förintade en koloni när vi expanderade in i deras sektor.
Vi har gudomlig rätt till området, men de vägrar acceptera det.
Vildarna retirerar aldrig, och de lämnar inga överlevare.
De är snart här. Gå!
- Sir, krillerna anropar oss. - Släpp in dem.
Släpp fångarna omedelbart!
De deltog i en räd som nästan utrotade en av våra utposter.
Jag kan släppa dem.
Men bara om ni går med på att etablera diplomatiska relationer...
Vi tänker inte förhandla!
Tillmötesgå våra krav, annars öppnar vi eld.
Jag ska förklara varför det inte är nån bra idé:
Ni har nyligen installerat en helt galen ny deflektor.
Allt ni skjuter studsar tillbaka på er.
Ni skjuter er själva i ansiktet.
- Det upptäckte inte vår skanner. - Kanske inte.
Men vet ni vad vi har? Vi har hjärta.
Vi har mycket hjärta, mycket passion. Så se upp.
Släpp fångarna, annars dör ni!
- Sir, de laddar vapnen. - Vi äter också mycket protein.
Och färsk frukt och grönsaker.
En hälsosam kost som gör oss tuffa. Så akta er!
Inte så mycket mejeriprodukter, kanske lite socker...
Avsluta simulationen.
- Du exploderade. - Det gick åt skogen på slutet.
- Det med deflektorerna var nåt nytt. - Jag trodde jag hade honom.
Du improviserar, alltid något.
Men god matsmältning är inte så avskräckande.
Vad är det jag gör fel? Hur vinner jag?
Det finns en diplomatisk lösning, men du måste själv hitta den.
- Vi försöker igen. - Vi tar nya tag i morgon.
- Jag är ju så nära! - Jag uppskattar din entusiasm.
Men det kan ta månader innan du klarar testerna.
En ledare måste känna sina begränsningar.
Vila lite nu, det är en order.
Tur att vi träffade på planetens nattsida.
Flyktkapslarna är programmerade att söka upp planeter där det är natt.
Det måste ha varit svårt att vara ombord på vårt skepp. Allt ljus.
Jag överlevde.
Varför dödar du mig inte bara?
Du ska bära radiofyren till högre mark först.
- Får jag fråga en sak? - Vad då?
Gillade du filmerna jag visade, eller var det också lögn?
- Det var en jag gillade. - En av tjugo? Tuff publik.
- Vilken? - Den om arken.
"Jakten på den försvunna skatten?" Var det bara den du gillade?
Hjälten var så sympatisk. Vad var det han hette? Belloq.
Belloq? Det var nazisterna. Skurkarna.
- Jag har också en fråga. - Vad då?
Kommandokoderna. Var de äkta?
Nej. Knappar man in dem i datorn får man en massa ogiltig data.
Det hade tagit veckor att lista ut. Jag hoppades bli räddad innan dess.
- Kände du nånting alls? - Nej.
- Var det bara ett uppdrag för dig? - Just det.
Jag gillade dig bättre när du uttryckte dig kortfattat...
Du vänslades med mig. Fejkade du bara?
Janel skulle uppfylla din desperata längtan efter sällskap.
- Samröret var ytligt. - Nej, du har fel.
Hon var snäll, rolig och omtänksam. Hon gjorde varma mackor till mig.
- Varför gjorde du det? - Du är så dum.
Jag kan bara inte tro att det vi delade inte var äkta.
Om jag inte tänkte döda dig skulle jag ge dig ett råd.
- Jag vill gärna höra det. - Du är alldeles för angelägen.
Skilsmässan har gjort att du överkompenserar.
Men trots detta är jobbet din första prioritet.
- Du saknar balans. - Gud, du låter som min exfru.
Du läxar gärna upp andra, men själv är du märkligt enkelspårig.
Jag känner åtminstone till Billy Joel.
- Vad är det? - Titta.
- Det är snart gryning. - Vi måste komma fram innan dess.
Vi hinner inte. Vi måste tusen meter upp innan vi kan skicka nödsignalen.
- Klättra fortare. - Teleya, solen kommer att döda dig.
Om jag dör, dör du också.
Även om vi springer kommer vi inte att hinna i tid.
Vi får söka skydd över dagen.
Vi vilar och fortsätter när solen går ned.
Det kan finnas grottor bortom krönet där.
Sa jag att jag ska avlägga kaptensexamen?
Fantastiskt! Är det lika tufft som det sägs?
Tuffare. Men jag är peppad, och hittills går det strålande.
- Jag är imponerad. - Jag med.
- Alltså, jag menar att jag är nöjd. - Bjud mig till avancemangsceremonin.
Varför vänta? Vill du ta en drink med en framtida kapten?
- Visst, varför inte? - Fint.
Löjtnant, kan vi talas vid?
Ja, sir. - Vi ses senare.
Gordon, varför vill du avlägga kaptensexamen?
Jag vill göra nåt annat, avancera.
- Men varför? - För att nå framgång.
- Och vad innebär framgång för dig? - Tja... Respekt.
- Så det handlar om status? - Nej, det är inte allt...
- Gör du det för att få tjejer? - Va?
Ärlighet är ett krav om man vill bli kapten.
Föll det mig in? Visst.
Är man kapten ser folk annorlunda på en.
Gordon, det här är ingen klubb som bara coola ungar får vara med i.
När man har befälet fattar man beslut på liv och död.
Okej, jag märker att du har genomskådat mig.
På sistone har jag känt att jag tråkar ut mig själv.
Är det här allt jag är? En kille som kör rymdskepp fram och tillbaka?
Och om jag inte räcker till för mig själv -
- kanske det betyder att jag inte räcker till för andra.
Du vet väl att det inte är sant? Du måste göra detta av rätt orsaker.
När man har befälet kan man inte tänka på sig själv. Förstår du?
Om målet är att bevisa hur charmig och fantastisk du är -
- så har du redan klarat det testet.
Tack, kommendörkapten.
Du behöver inte sikta på mig, jag ska ingenstans.
Det stämmer.
Nån gång måste krillerna och unionen försöka hitta en lösning.
Annars kommer endera sidan att krossas till slut.
Det finns ingen lösning.
Minns du inte "Kungen och jag"? "Om inte nån till slut litar på nån" -
- "finns snart inget annat kvar på jorden än fiskar."
Du lever ett liv utan gud. Du saknar själ.
Du har avvisat Avis hand.
Och utan tro kan man inte ha nån moral.
Jag vet inte det. Vi tycks döda betydligt färre än ni.
Min bror håller inte med.
Du vet att jag beklagar det där.
Men han tänkte förinta en koloni med 100000 människor.
Era egna forskare hävdar att er art bara är en sorts djur.
Djur saknar själ.
Så om jag trodde på Avis skulle jag ha en själ?
Nej. Avis skapade krillerna för att stå över allt annat liv.
Och Han skapade universum att stå under vårt herravälde.
När olika arter bemästrar rymdresor -
- och ger sig ut i galaxen -
- och upptäcker att de bara är en bland en mångfald av livsformer -
- reagerar de på ett av två sätt:
De anpassar sig till det faktum att de inte är universums mittpunkt -
- eller så blir de främlingsfientliga.
Vad jag vet så var krillerna inte alls lika fanatiska -
- innan ni lämnade er hemplanet.
- Du vet ingenting om vår historia. - Jag känner igen rädsla.
Ni är rädda för att acceptera att er överlägsenhet är en trevlig myt.
Ska du tala med mig om myter?
Du blev förälskad i en kvinna som inte fanns.
Vet du vad? Hon fanns visst. I alla fall för mig.
Jag tror att det finns mer av henne i dig än du vill kännas vid.
Och om hon finns där inne nånstans, tala om...
...att jag saknar henne.
Nu tänker jag sova.
- Ligg på sidan. - Va?
Du snarkar när du ligger på rygg. Det är irriterande.
- Vad gör du? - Ny plan.
- Vi kan inte invänta natten. - Varför inte?
Solen har knappt rört sig en halv grad på en timme.
Det betyder att en dag här är som 23 jorddagar. Jag får göra det ensam.
- Nej. Vi väntar. - Maten räcker inte ens i tre dagar.
Och det är bara en tidsfråga innan dina vänner hittar oss.
Ju förr jag skickar ut nödsignalen desto snabbare blir vi räddade.
- Du får inte lämna mig här! - Jag kommer tillbaka, jag lovar.
Varför skulle jag tro dig? Du har många skäl att låta mig dö.
Du kan antingen skjuta mig eller lita på mig.
Vi ses snart.
Kommendörkapten. Jag snappar upp en nödsignal från kapten Mercer.
- På en krill-frekvens. - Spåra koordinaterna.
Det är ett solsystem 2,6 ljusår bort.
Gordon, sätt kurs. Högsta hastighet.
- De kommer, vi måste iväg. - Skickade du nödsignalen?
- Ja. Tre stycken kommer hitåt. - Jag kan inte gå ut i solen.
Nu går vi.
Nödsignalen kommer från solsystemets fjärde planet.
Kommendörkapten!
- Ett krillskepp. - Det som återstår.
Gordon, Bortus, ta en skyttel och leta upp kaptenen.
- Jag har hittat radiofyren. - Biospåren tyder på en människa...
Och en krill.
- Det går inte att landa. - Jag löser det.
- Hur då? - Du, jag är faktiskt pilot.
- De har hittat oss. - En av unionens skyttlar.
- Vad gör du? - Jag tänker inte bli tillfångatagen.
Teleya, gör inte så här.
Ge mig vapnet.
Teleya, ge mig vapnet nu.
- Det här är inte rätt. - Det visar sig.
Ed, hon låtsades vara unionsofficer. Hon kunde ha dödat dig.
Hon står på fiendens sida.
- Du saknar befogenheter. - Din protest är noterad.
- Du kan ställas inför krigsrätt. - Noterat.
Teleya, kontakta ditt folk och be dem komma och hämta dig.
Jag förstår inte.
Jag tänker släppa dig.
Har man sett...
Det är inte ofta man ser ett sånt utan skottlossning.
Varför gör Ed så här? Amiralerna lär slita honom i stycken.
Kanske, kanske inte. Det beror på om de ser värdet i hans beslut.
Men varför ta risken? Särskilt för nån som ville döda en.
Så tänker en kapten, löjtnant.
Fortfarande intresserad?
Det här kommer inte att förbättra relationerna mellan våra folk.
Det är bara en fantasi.
En av vår arts defekter: Vi tappar aldrig hoppet.
Men gör mig en tjänst: Ta med ett budskap till ditt folk.
Vi kan fortsätta slåss, eller börja prata.
- Nåväl. - Jo.
- Det här är till dig. - Vad är det?
Billy Joels bästa.
Och om du skulle känna dig sugen på en ny filmkväll -
- så vet du var jag finns.
Hennes leende sårar och hennes ögon kan döda
Hennes vårdslösa lögner raserar din tro
Och allt du får se är vad hon väljer att visa
Ja, hon gömmer sig men den som är kvinnan är hon
Åh, hon tar hand om sig själv
Och hon har stort tålamod
Hon ligger före sin tid
Åh, hon visar aldrig sina kort
Och hon ger aldrig upp
Men hon kan ändra sig
Hon är ofta snäll, sedan plötsligt grym
Hon gör som hon vill, ingen lurar henne
Hon kan inte fällas, hon har förtjänat sin plats
Ja, hon lever i skuggorna
men den som är kvinnan är hon
Översättning: Elisabeth Enström www.btistudios.com