Kom ind.
Hej. Velkommen tilbage. Du er tidligt på den.
Efter en uge med mine forældre ville du også skynde dig på arbejde.
-Har du kunnet hvile lidt? -Ja, for det meste.
-Hvordan har dine forældre det? -Mor har det godt.
Far har det også godt. Han er, som han plejer.
Overdriver alting?
Kun flåden forhindrer ham i at være alkoholiker på fuldtid.
-Så længe han har uniform på, går det. -Hvor afslappende.
I forhold til hjemturen, ja. Jeg har sendt dig en rapport.
Rapport? Du var på ferie.
Jeg opfangede rester af en kaylonsignatur ved Avior.
Den var ret svag, så de er nok væk nu.
-Men alt i nærheden af os er bekymrende. -Hvad fanden vil de herude?
Aner det ikke, men kaptajnen bør vide det.
Jeg giver ham besked.
-Må jeg vende tilbage i tjeneste? -Ja.
Godt at have dig tilbage.
Åh gud. De er jo helt vanvittige.
-Hvad er det? -Xelayanske chokolade. Min mor laver dem.
Det er den mest kompakte chokolade, jeg har smagt.
Tung tyngdekraft, tunge desserter. Bortus, vil du have?
Ellers tak. Jeg er på kur.
-Siden hvordan? -Jeg skal på orlov om 30 dage.
Klyden og jeg skal besøge Belajok-havet på Moclus.
Løjtnant Malloy har rådet mig til at komme i sommerform.
Du vil takke mig, og det vil Klyden også.
Kaptajn, det her er besynderligt.
Jeg opfanger elektromagnetiske emissioner fra Narran 1's overflade.
13,4 lysår fra vores nuværende position.
Umuligt. Du må have set forkert.
Negativ. Jeg kan ikke fejle.
Narran 1 har altid været en gold klippe.
Jeg kan også se det. Sammenhængende puls, ikke baggrundsstøj.
Måske er der nogen dernede. Minefolk måske.
Det er der for mange elektromagnetiske emissioner til.
Så intense og modulerede signaler kan kun produceres
af den samlede energiudladning af store livsformspopulationer.
Gordon, sæt kurs mod Narran 1.
Javel.
Isaac?
Scanninger viser industrielle strømkilder og transportnetværk,
hvilket indikerer flere avancerede byer,
som alle fungerer på det 25. århundredes udviklingsniveau.
Planetens befolkning på 8,5 mia. er koncentreret på den nordlige halvkugle.
Det må være en fejl.
Mercer til LaMarr. Bekræft, at scannerne fungerer korrekt.
Bekræftet, kaptajn. Jeg kan også se det. Jeg har ingen forklaring.
Alle Unionens scanninger af Narran 1 har vist, at planeten er øde.
Det er korrekt, kommandør. Men ikke denne scanning.
-Talla, kald dem. -Kalder.
Intet. Jeg prøver en anden kanal.
De har infrastrukturen til kommunikation. De svarer bare ikke.
Gordon, klargør en rumfærge. Du, Bortus og Talla skal med.
Mercer til LaMarr, du har kontrollen.
-Charly. -Javel.
Gordon, bekræft landingskoordinater.
Bekræftet, kommandør. Det bør ligne Downtown på Manhattan.
Land.
Ikke ligefrem en dag i storbyen.
Glem alt om byen. Det her bør ikke engang være her.
Der er ingen skove på Narran 1.
Scanninger bekræfter det, vi ser.
-Træerne fortsætter milevidt. -Grayson til Orville.
LaMarr her. Jeg skulle til at kontakte dig.
Hvad kan du se?
Byerne er væk. Vi kan se tæt bevoksning. Skove over hele kontinentet.
Kaptajn, se her.
-Hvad er det? -Livsformer.
Flere hundrede mennesker i den retning.
-Afsted. -Hvad med våben?
Ja.
Hvad fanden?
THE ORVILLE NYE HORISONTER
"DØDELIGHEDSPARADOKSET"
-Mercer til LaMarr. -Værsgo.
Scan det nærliggende område, hvor vi er.
Vi kan kun se jer.
-Kun os? Intet andet? -Såsom?
-En skole? -Det må du lige gentage, kommandør.
En skole. Sådan en fra det 21. århundrede.
LaMarr, kan du se bygninger overhovedet?
Negativ. Kun planteliv.
OAKWOOD SKOLE
HER BOR OAKWOOD TIGERS
Hvad er det for et sted?
En jordboskole midt i en skov på en fremmed planet. Helt normalt.
Kaptajn. Vi er ikke alene.
Mercer til Orville.
Mercer til Orville. LaMarr?
Talla.
Kom.
Undskyld mig?
-Hvad? -Du står foran mit skab.
Kaptajn. De er mennesker.
Undskyld mig?
Hvor er vi?
På gangen.
Hvem er du?
Ashley. Sjov snak, men jeg skal til biologi.
Hey. Hvilken dato er det i dag?
-Det er vist den 19. -Nej, året. Hvilket år er det?
-Er du skæv eller hvad? -Det prøver jeg at finde ud af.
Har vi rejst i tiden?
Det ved jeg ikke, men det tror jeg ikke.
Vi må finde en vej ud.
Kelly og jeg går den vej, I andre den vej. Vi mødes her om ti minutter.
Har du udført en tomografisk analyse af planeten?
Bekræftet. Samt en komplet biometrisk scanning.
Rumfærgen virker intakt, men der er intet spor af gruppen.
Jeg sender et redningshold ned.
Det er måske uklogt.
Hvis de er blevet angrebet, kan samme skæbne overgå den anden gruppe.
De er vores kolleger. Kaylonerne smider måske folk væk, men det gør vi ikke.
Jeg vil ikke minimere den forsvundne besætnings værdi.
-Jeg foreslår… -Det har vi ikke tid til.
Isaac, klargør en rumfærge og før et vagthold derned.
Tag dr. Finn med. De kan være sårede.
Javel.
Da situationen nåede kogepunktet i 1914,
var de europæiske nationer inddelt i to fraktioner:
Tripelententen, som omfattede Rusland, Storbritannien og Frankrig,
og tripelalliancen, som omfattede Tyskland, Italien…
Kan jeg hjælpe jer?
Måske. Jeg leder efter en udvej.
Så bør du nok tale med studievejlederen.
Det her er historie på mellemniveau.
Skal du være på det her hold?
Hvad fanden laver du?
Hallo! Stop så!
Hvis I ikke går lige nu, så ringer jeg til rektoren.
Uigennemtrængelige, ligesom dørene. Det kan være et kraftfelt.
Ud! Nu!
Hvor er Gordon?
Hallo! Hvad fanden?
-Hvad foregår der? Hvem er I? -Hold kæft.
-Randall vil have sine penge. -Hvem fanden er Randall?
Du pisser ham af, og du pisser os af. Hvor er de?
Jeg aner ikke, hvad I taler om. Jeg ved ikke engang, hvor jeg er.
Se, hans scanner.
HERRER
-Hvor er de, lille lort? -Jeg sværger, at jeg ikke aner…
Okay. Jeg skaffer pengene til ham.
Jeg har dem bare ikke lige nu. Jeg har brug for mere tid.
Du har indtil kl. 15.15. Ellers gør Randall dit liv til et helvede.
-Forstået? -Ja, jeg har forstået.
Ja?
Løjtnant, er du okay?
Ja, det tror jeg.
-Hvad skete der? -De gutter overfaldt mig.
-Hvem var de? -Aner det ikke. De ville ikke sige det.
Hvad er der sket?
Jeg er okay. Det var bare et sammenstød.
-Med hvem? -Nogle bøller.
-Hvad ville de have? -Penge.
Jeg skal betale en Randall inden kl. 15.15.
Kaptajn, skaderne er ægte.
Så selv hvis dette er en hallucination, kan vi komme til skade.
Vi må have svar.
-Hvad nu? -Find nogen, der ser venlige ud.
-Må vi sidde her? -Nej.
-Hvorfor ikke? -Fordi hele bordet er optaget.
-Der er flere ledige stole. -Ikke til jer.
Jeg er villig til at tage dem med magt.
Bortus, lad os finde et andet sted.
Du har en stor pande.
-Det passer ikke. -Nej.
-Hej. Må vi sidde her? -Ja da.
Hvad er der sket med dig?
Det kan I måske fortælle mig. Kender I en, der hedder Randall?
Ja, selvfølgelig.
Vent, er det dig?
Det ved jeg ikke. Jeg fik at vide, at jeg skylder ham penge.
Ja, det har alle talt om. Du er nødt til at betale ham.
For hvad? Hvem er han?
Man betaler for ikke at få tæsk. Alle gør det. Jeg betalte hele første år.
Da jeg trendede på TikTok, fik jeg fred, fordi mine følgere hetzede ham på Insta.
Hvad?
Han vil lede efter dig efter skole, medmindre du betaler.
-Hvor finder vi ham? -Han hænger ud ved tribunerne.
-Hvad sker der, hvis jeg ikke betaler? -Det bør du gøre.
-Alle systemer klar til afrejse. -Afsted.
Jeg skal til træning.
Kom, det kan være vejen ud.
-Intet spor efter rumfærgen. -Grayson til Orville.
Har I nogen ideer?
Måske kan ham Randall give os nogle informationer.
Vent. Den Randall, der fik mig tævet?
-Ham, der vil dræbe mig? -Han er vores eneste spor.
-Måske kan vi tale med ham. -Så lad os finde tribunerne.
Fedt.
Vi leder efter Randall.
I har fundet ham.
Pis!
Hvad fanden foregår der?
ÅBN
Jeg må bede jer om at finde jeres pladser. Vi lander snart.
Hvad gør vi?
Vi sætter os vel.
Mine damer og herrer, skiltet med sikkerhedsbæltet er slukket.
Af sikkerhedsmæssige årsager anbefaler vi…
Det samme som før. En trykudlignet iltatmosfære.
Så vidt jeg kan se på scanneren, er det et oldgammelt fly.
Kaptajn.
Der skete noget, da væsenet svingede mig op i luften.
Hvad mener du?
Det var, som om min hjerne frøs.
Jeg var der, men samtidig var jeg der ikke.
-Var du i chok? -Nej.
Eller jo, det var jeg, men det har jeg prøvet før.
Det her var anderledes.
Det, der forårsager disse hallucinationer, påvirker os måske også på anden vis.
Vi ved ikke, om det er hallucinationer.
Du sagde jo selv, at Gordons skader er ægte.
Indtil vi er kommet til bunds i det her, må vi antage, at alt er ægte.
Finn til Orville.
-LaMarr her. -Vi har nået overfladen.
Den ser ud, som den burde. Fuldstændig øde.
Scanninger opfanger ingen livsformer. Vi lader til at være alene.
Kan I se kaptajnens rumfærge?
Den er der, hvor den landede.
Afvent.
Finn til Orville.
De er væk.
Undskyld mig? Hej.
Jeg er pilot. Hvis de har brug for hjælp i cockpittet, så er jeg lige her.
Du er i gode hænder, men jeg siger det til dem.
Tak.
Hvad er der galt?
Disse gamle fly var generelt set i atmosfærens vold,
men det føles, som om de opsøger turbulens.
Hver gang vi når en god højde, stiger eller falder de.
-Hvad sker der, hvis vi bliver ramt? -Fly blev faktisk ofte ramt af lyn.
Selv de gamle fly kunne modstå dem. Det bekymrer mig ikke.
Stewarder, find jeres pladser.
Gordon, hvad sker der?
Jeg går derind.
Undskyld mig! Det må du ikke.
Hvad laver du?
-Talla, åbn døren. -Nej, det må du ikke!
Åh gud.
I skal sætte jer ned. Undskyld mig!
Er du skør? Ingen styrer flyet!
Alle skal sætte sig på deres pladser og spænde sikkerhedsbælterne.
Sæt dig ned. Omgående! I skal altså…
Hun var distraherende.
-Kan du flyve sådan en? -Det finder vi ud af.
Højdemåler, hastighedsmåler, variometer, kunstig horisont.
Brændstofmåleren lyser.
Det er løgn. Vi mangler brændstof.
-Hvor meget? -Meget.
Se, om I kan spotte et åbent område.
Der er kun bjerge.
Det håber jeg ikke, før så dør vi.
Åh nej.
Nej, nej, nej.
-Hvad? -Motorerne døde.
Der.
Flaps! Jeg må svæve til landing.
Kom så, kom så!
Hold fast!
Hold godt fast!
Kom, afsted.
Hvad fanden?
Hvor er vi?
Kaptajn, dit hoved.
Jeg klarer mig.
Er du sikker?
Jeg kan ikke gøre noget ved det.
Der er et åbent kammer.
Den vej.
Den følelse, du havde, da væsenet angreb dig…
-Ja? -Jeg mærkede det også. Lige før styrtet.
Det var næsten, som om jeg var et andet sted.
Ja, præcis. Som om ens sind ikke var ens eget.
Bare Clare var her. Vi kunne trænge til en hjernescanning.
-Hvad er det her for et sted? -Et moclansk lighus.
Så de kapsler…
Indeholder døde.
Vi skulle ikke have forladt skibet.
Vi burde have lugtet lunten.
Vi må finde en udgang.
Hvorfor hænger I dem sådan?
Vi ærer de døde ved at løfte dem op i ni dage.
Man gør det
for at afklare uafsluttede sager, før de sendes videre.
Hvor betænksomt.
Hold da kæft.
Bortus?
Bortus, er du okay?
Jeg mærkede det.
Mærkede hvad?
I et øjeblik var jeg uden for min egen krop.
Kom.
Orville til Isaac. Noget nyt?
Ifølge loggen landede gruppen uden problemer.
Alle fem forlod rumfærgen.
Derefter vides det ikke, hvor de befinder sig.
I har gjort, hvad I kan dernede. Vend tilbage til skibet.
Måske er der noget galt med rumfærgens systemer.
Negativ. Min diagnostik indikerer, at de er fuldt funktionelle.
-Kan vi sende et hold ud og lede? -Det kan vi ikke uden et spor.
Et hold er allerede forsvundet. Vi må ikke miste to. Vend tilbage.
Kaptajn, der er en portal 1000 meter nede. Det ligner en udgang.
-Hvad er der under os? -Ingenting, ifølge scanneren.
Bundløst. Herligt.
Hvor er vi nu?
Det her er Ruell-søen. På Xelayah.
Så ved vi da, at det hele er en illusion.
-Hvorfor? -Tyngdekraften.
Var vi på Xelayah, var vi døde.
Hvad er det?
Et mønster. Gentagne intervaller.
-Kommunikation? -Muligvis.
-Fra hvem? -Dem, der står bag det her?
-Eller andre i samme båd. -Det kan være en fælde.
Kaptajn, se.
Godt. Talla, Gordon og jeg sejler over og finder ud af, hvad signalet er.
Ed, du bør blive her. Jeg gør det.
Hvis der er…
Det er en grim hovedskade. Du kan have hjernerystelse.
Hvis vi møder noget fjendtligt, skal du ikke udsættes for yderligere fare.
-Er det en ordre, kommandør? -Ja.
Fint.
Men pas på. Det er også en ordre.
-Venner? -Jeg så det. Fortsæt.
-Hvad fanden er det? -Noget stort.
Vent. Se.
Hvad skete der med lyset?
Kommandør!
Kel, er du okay?
Ja, jeg er okay.
Da vi var under vandet, mærkede jeg en…
Det samme som os andre. En ud af kroppen-oplevelse?
Jeg mærkede det også, før jeg mistede bevidstheden.
Nej. Nu er det nok.
Hvis I kan høre mig, så stopper denne leg, hvad den end går ud på, nu!
Det er slut!
Dræb os, eller lad os gå, for vi er færdige med det her pis!
Hvor skal vi nu hen?
Alle andre steder end der. Denne gang hopper vi ikke på den. Kom.
Hvad er det?
En strømsignatur. Den kommer fra den grotte.
Vi har vist fundet synderen.
Bortus?
Det lader til at være en holografisk strømgenerator.
Dens radius er betydelig.
Den har et axionisk skjold.
Tak for advarslen.
Dens frekvens er konstant. Jeg tror, at jeg kan deaktivere den.
Skjoldet er neutraliseret.
Hvad vil du gøre?
Det er Narran 1. Den ægte Narran 1.
Rumfærgen står der.
Mercer til Orville.
LaMarr her. Hvad er der sket? Er I uskadte?
Ja. Jeg forklarer det hele, når vi er kommet ombord igen. Slut.
Vi bør tage disse fragmenter med tilbage, så Isaac kan analysere dem.
Se her.
Der er en residualpolarisering langs de kognitive baner i hjernebarken.
Det gælder for jer alle fem.
Så det påvirkede os ens.
I blev udsat for en invasiv neurogenscanning.
Se det som elektromagnetisk ayahuasca.
Oplevede vi alle et dårligt trip?
-Delvis. -Du så da vores skader.
Gordon fik tæv på et toilet. Det er ingen hallucination.
Bortus sagde, at apparatets strømsignatur tydede på en holografisk generator.
Korrekt.
Hvis vi slukker vores sikringssystemer, kan vi komme til skade. Eller dø.
Det er bare en teori, men hvis det her var en teknologi,
der kombinerede neurogene og holografiske elementer,
ville den kunne dele arbejdet op.
Hologrammerne ville rammesætte miljøet,
og den neurogene scanning ville få hjernen til at udfylde resten.
Det forklarer, hvordan det lille apparat kunne skabe så omfattende simulationer.
Afstemning og synkronisering af sådanne teknologier
kræver et yderst sofistikeret styresystem.
-Hvem har adgang til den slags teknologi? -Og hvorfor lige de illusioner?
-LaMarr til kaptajnen. -Værsgo.
Vi har analyseret fragmenterne. Du må hellere komme.
Der er spor efter en ukendt teknologi i apparatets komponenter,
men de primære elementer er af kaylonsk design.
Hold da op.
Talla opfangede kaylonske kvantesignaturer på vej tilbage fra Xelayah.
Altså kan de have plantet apparatet på Narran 1.
-Men hvorfor? -Aner det ikke.
Kan kaylonerne nu snyde vores hjerner? Fedt.
Det giver mening.
Som allierede med krillerne er de os underlegne på våben.
Med det her er det ligegyldigt.
Hvis man kan styre folks opfattelse af virkeligheden, er de lette at erobre.
Med Tallas rapport om aktivitet i sektoren og vores oplevelser på Narran 1,
tror jeg, at der er noget stort i gærde.
Det ser sådan ud. Vi sender en konvoj på en taktisk undersøgelse af regionen.
De skal eskortere et videnskabsskib, hente fragmenterne fra apparatet
og aflevere dem på Jorden til analyse.
-De mødes med jer på Narran 1. -Tak, admiral.
Hold mig underrettet om alt. Halsey slut.
Vi bliver kaldt af USS Franklin. Konvojen er to minutter væk.
-Sig, at fragmenterne er klar til dem. -Javel.
Konvojen nærmer sig systemet.
På skærmen.
Kaptajn, det er ikke unionsskibe. Det er kaylonskibe.
-Hvad? -Det er en fælde.
-Bortus, scan og bekræft. -Scanner.
Bekræftet. Det er en unionskonvoj.
Kaptajn, det er kaylonsfærer.
De kan have endnu et neurogenapparat i brug. I bliver narret.
Oplad alle våben og forbered kvante.
-Javel. -Vent. Stoler du blindt på ham, kaptajn?
Hvis de har endnu et apparat, er Isaac den eneste, der går fri.
Eller også prøver han at snyde os til at skyde på vores egne skibe.
-Hvorfor? -Er det virkelig nødvendigt at spørge?
Jeg garanterer, at mit udsagn er korrekt.
Du aner ikke, hvilke spionprogrammer kaylonerne kan have gemt i dig.
-Vi kan ikke stole på ham. -Så er det godt.
-Skibene nærmer sig. -Alarmtilstand. Gordon, vend om.
-Undvigemanøvrer! -Javel!
Alle sektioner er beskadiget!
-Aktivér kvantedrev! -Roret reagerer ikke!
Hvad sker der, John?
Kvantekernen er revnet. Det må ikke blive værre.
Jeg modtager en transmission fra løjtnant Keyali.
-Gudskelov. Stil hende igennem. -Det kommer ikke fra planeten.
Talla, kan du høre mig?
John? Ja, du går fint igennem. Er du på broen?
-Ja. -I må have travlt.
Ja, vi har prøvet at finde dig. Er du okay?
Ja, jeg har det fint. Jeg har været på mødestedet i tre timer.
Hvad?
Ja. Jeg tager da gerne en uges ferie mere, men jeg vil hellere arbejde.
-Vi hentede dig for flere timer siden. -Hvad? Det må du lige gentage.
Vi var på mødestedet. Vi hentede dig.
Du tog ned til Narran 1 med kaptajnen, kommandør Grayson, Bortus og Gordon.
I forsvandt. Vi har ledt efter jer siden.
Jeg forlod Xelayah for to dage siden og tog direkte hertil.
Mød os i Narran 1's kredsløb.
Okay. Vi ses om lidt. Keyali slut.
Hvad fanden foregår der?
-Isaac, du scanner stadig, ikke? -Javel.
Der er stadig ingen spor efter gruppen.
-Gengæld ilden! -Det taktiske system er nede!
Kraftskjoldene fejler!
Kvantekernen er revnet!
Skjoldene er nede.
Også navigationssystemet. Jeg kan ikke styre.
Evakuer skibet! Jeg gentager: Evakuer skibet!
Hvad sker der?
Hvem er du?
Vær ikke bange, kaptajn. Jeg gør ingen fortræd.
Jeg hedder Dinal.
Står du bag alt det her?
Skyldig.
I ser stadig urolige ud.
Men slap bare af. Vil I have te?
Ellers tak.
Jeg forstår. I vil vide, hvad der foregår.
Ja tak.
-Vi forlod aldrig planeten. -Et point til Gordon. Korrekt.
Hvad har du gjort med Keyali?
Hun har det fint, bare rolig. Hun er ombord på jeres skib lige nu.
Du har stadig ikke sagt, hvem du er.
I kender mig ikke. Men I kendte mine forfædre.
Dine forfædre?
Åh, Kelly.
Vores gudinde, herskerinde og frelser.
Mere præcist en simpel menneskekvinde
med et noget indviklet forhold til vores forfædre.
For to år siden efter jeres tidsregning,
stødte I på en planet, der sad fast i det, I kalder et "multifasisk kredsløb".
Ja. Hver 11. dag kom det ind i vores rum og udviklede sig 700 år i det tidsrum.
Og i samme tidspunkt så I til, mens en ny religion udviklede sig.
En religion helliget jer
takket være jeres ubehændighed i en af vores primitive perioder.
-Undskyld. -Pyt. Det er længe siden.
Er du her for at se til os?
Nej. Vi har holdt øje med jer længe.
Bare rolig. Vi er meget diskrete.
Men jeres vigtighed for vores fortid gjorde jer et logisk valg.
Eller på linje med alle andre.
Valg? Til hvad?
Ifølge jeres kronologi er der gået cirka 50.000 år.
Jeg vil ikke kede jer med detaljerne, men vi har udviklet os.
Har I udviklet jer 50.000 år?
"Udvikling" er ikke det rette ord i dette tilfælde.
Evolutionen er blind og fuld.
Den prøver sig vaklende frem,
og er ikke blevet til andet end et knap tilstrækkeligt væsen.
-Ikke for noget. -Pyt.
Vi lærte at tøjle evolutionen og genne den i en mere effektiv retning.
Lad os bare sige, at det går hurtigere på den måde. Meget hurtigere.
-Du er udødelig. -En guldstjerne til kaptajnen.
Sindets opdyrkninger mindre stressende, når man ikke skal frygte at dø.
Det forklarer ikke, hvorfor I skabte de hallucinationer.
Alt, hvad I oplevede, var ægte.
Se dem som mikrouniverser skræddersyet specifikt til jer.
Indholdet kom fra jeres egne sind og kulturdatabaser.
Det var ikke vigtigt. Det vigtige var, at I hver især oplevede et øjeblik,
hvor I troede, at I skulle dø. Og vi oplevede det sammen med jer.
Jeg beklager desorienteringen. Det er det, der sker, når man deler sind.
Hvorfor ville I gerne opleve død?
Udødelighed har sine fordele.
Men efter noget tid svinder ens drive for at udvikle sig ind.
Når man har set og gjort alt, og tid ikke har en værdi,
er der kun ventetid tilbage.
Vi er blevet dovne, fordi ingen af os kan forestille os vores egen dødelighed.
Derfor måtte vi opleve den med jeres øjne.
Jeg er glad for, at I morede jer, men I udsatte os for et helvede.
Det var kun for at indsamle viden.
Prikker man til en orm for at se dens reaktion, kan den stadig dø af det.
For århundreder siden eksperimenterede mit folk på andre racer for at opnå viden.
Det tog os ikke 50.000 år at indse, at det var forkert.
I var aldrig i reel fare. Det lover jeg.
Hvordan er det at være udødelig?
I voksede fra jeres guder og nationer, ligesom vi gjorde.
I droppede støttehjulene og rakte ud efter stjernerne.
Jeres næste forhindringer er de samme. Man vokser fra sig selv.
De abstraktioner, som I rummer lige nu…
Kaptajn, eventyrer, ægtemand, mand…
…de er irrelevante, når man bliver et med kosmos.
Og når man gør det, kan man forme et univers så let som ingenting.
I er en interessant race.
Vi vil mødes igen.
Mercer til Orville.
LaMarr her. Er I okay?
Vi er uskadte. Vi ses snart.
Hvad skete der?
Vi rendte på en gammel ven. Mercer slut.
Skål for virkeligheden og alle dens problemer.
Det er interessant.
Selv om de er langt mere udviklede end os, har vi en ting tilfælles.
Ingen af os kan begribe vores dødelighed.
Vi ved alle, at vi skal dø, men det er umuligt at visualisere det.
Jeg kan sagtens visualisere det.
En stor bisættelse og grædende mennesker, der ville ønske, de havde været sødere.
Jeg taler ikke om din begravelse, men om selve døden.
Det er umuligt.
Det er vel et sort tomrum?
Ja, men selv i det scenario ser du på udefra og forestiller dig det tomrum.
Ikkeeksistens er uden for vores fatteevne.
Men de skal ikke bekymre sig om det. Det skal vi.
Døden er en del af livet. Et ædelt overgangsritual.
Det er det konventionelle, filosofiske syn på det,
men det har aldrig fungeret for mig.
-Ville du leve evigt, hvis muligt? -Ja.
Hvorfor?
Jeg vil se, hvad der sker.
Tekster af: Mille Dyre Egegaard