Hallo, og velkommen til toppen av Norge. Mer spesifikt
til den tredje nordligste fotballbanen i hele verden.
Hvor langt nord er vi?
Veldig langt.
Vi er 200 km nord for polarsirkelen.
Og lenger nord enn noe sted på Island.
Og dette er ikke bare en bane.
-Skikkelig fotballbane, ikke sant? -Ja.
Hvem spiller de mot?
Nordsjø-felt elleve, Oljerigg elleve. Jeg vet ikke.
-Trålermennene elleve. -Hvor er landsbybeboerne?
Uansett, hent ballen,
for jeg skal forklare hvorfor vi er her.
Saken er at vi er her...
Vi er her fordi...
Mistet nesten beinet.
Fordi gjennom 2000-tallet
produserte rallyverdenen noen av de mest spennende
firehjulsdrevne familiebilene med fire dører
verden har sett.
Og det vi ønsker å vite, er:
Hvilken av dem er best?
EN SCANDI-FLICK
Dette er mitt valg.
Og før vi i det hele tatt har begynt. Her er den.
Subaru Impreza er den beste, og sånn er det.
Den bare er det.
Nå har James kommet med en av favorittingene sine.
En helt annen oppfatning.
Det er en fantastisk bil, Hammond.
Subaruen er suveren. Men ikke så fantastisk som den jeg har,
som er en Mitsubishi Evo.
Ja, hvis du faktisk er på en rallybane
eller racerbane, er Evoen glimrende.
Faktum er at for å komme hjem ville du tatt Subaruen, for den er
mer egnet til den virkelige verden. Den er roligere.
-Roligere? -Ja.
Hvem vil ha en rolig rallybil?
Dette fjolset.
Her demonstrerte Jeremy at han ikke hadde hørt på seg selv.
Hallo!
Sa ikke du at du måtte ha den beste rallybilen?
Det er det. Det er en Audi Quattro.
-Dette er ikke en Audi Quattro. -Jo!
Hvor står det "quattro" på den?
-Gjør ikke det. -For det er ikke det!
-Nettopp. -Hør her! Det står ikke
"hertugen av Marlborough" på hertugen av Marlborough.
Men vi vet han er hertugen av Marlborough fordi hans forfedre vant et slag.
Og den bilens forfedre vant slaget.
-Vant to slag. -Du har tatt med feil ting!
Dette er en RS4.
-Dette er rallybiler. -Øvre mellomklasse.
Jeg er eldre enn dere to. -Og eldre.
-Og med alder kommer visdom. -Vekt.
Grått hår og våte armhuler.
-Ja, den er litt tung. -Er den? En tung bil?
Sa han, og unngikk den.
-Veldig bra. -Beklager.
-Hva? -Telefonen min durer.
Uunngå... Fortsett.
Man kommer visst ikke unna.
-Sånn! -Ja.
Du visste det. Ja.
Wilman.
Vent.
"For å finne ut hvilken av bilene som er best,
"skal dere kjøre gjennom det både BBC og The Guardian kaller
"'Europas siste store villmark'.
"Dere skal kjøre gjennom Norge, Sverige og Finland,
"aldri komme under polarsirkelen,
"og dere må nå Ivalo lufthavn nær den russiske grensa
"innen kl. 17.00 på lørdag,
"for det er da flyet deres tilbake til Storbritannia går."
Vi må altså komme oss til målstreken på seks dager.
Hvor langt? 800-1000 km?
-150 km om dagen? -Mer... I en Subaru Impreza!
-Høres ikke så vanskelig ut denne gangen. -Om det var kabrioleter...
-Med firehjulstrekk... -Eller rulleskøyter.
Ja. Firehjulsdrevne salonger som ikke er våre.
-Det er ikke ferd med å letne? -Nei.
Komme i gang?
-Ja! -Ja!
I alle dager!
Fort!
NORGE
START - SLUTT
Vi starter og drar østover gjennom monokromatiske Lofoten.
Og nå er det sannsynligvis en god idé
å advare seere som ikke er bilentusiaster,
om at dere er i ferd med å lande på Planet Nerd.
Nå bør jeg forklare at det har vært
212 forskjellige versjoner av Subaru Impreza i årenes løp.
Det har vært en ny modell hvert år,
og så en hot ny variant av den modellen,
og så spesialutgaver
av de hotte nye variantene av den nye modellen.
Og hvert medlem av det svært aktive og engasjerte Subaru-fellesskapet
har sine egne veldig sterke oppfatninger av hvilken som er best.
Jeg vil si at det er denne.
2003 WRX STi V-Limited edition.
Og... det er lyden av at Twitter-innboksen min eksploderer
med alle Subaru-entusiastene som sier at jeg tar feil.
Jeg vet akkurat hva Hammond mener,
for i årenes løp har det vært
ti utgaver av Mitsubishi Lancer Evo.
Og hver eneste en har vært tilgjengelig i forskjellige varianter,
og det har vært forskjellig tilbehør og ekstrautstyr og så videre.
Men jeg mener at Evo nådde toppen med denne.
Evo VIII GSR.
Og det er lyden av alle på alle Evo-forum på Internett
som ringer og sier at jeg tar feil.
Denne Subaruen og James' Evo
har nøyaktig 276 bremsehestekrefter.
Og det er også en regel i VM i rally
om at motoren kan ha makskapasitet på to liter.
Den kan være turboladet.
Så denne har en firesylindret toliters turboladet motor.
Den er fullblods, den er spesiell, den er robust.
Den er spesialbygd. Utviklet for rally.
Full pakke.
Jeg innrømmer gjerne at de fleste Audier er litt håpløse.
Men av og til kommer de med en perle.
Det var den opprinnelige 20V Quattroen,
R8-en, så klart. TT RS og denne.
RS4 fra 2007.
De tre beste motorene som er laget, slik jeg ser det, er Lexus V10,
Alfa Romeo's V6 og denne.
Audis 4,2 liters sugemotor
V8 med 414 hestekrefter.
Jeg elsker V8-motorer.
James, hvor mange rally-VM seire har din Evo?
Jeg er glad du spør, Hammond, for jeg vet det. Det er 26.
Det er imponerende. Det er et stort tall.
Her er et større tall. Min har 46, som er mye mer.
Jeremy, hvor mange rally-VM-seire har din Audi?
La meg tenke.
Det er... ingen.
Ja, ingen. I det hele tatt.
Det du har gjort ved å dukke opp i utfordringen med din Audi ikke-Quattro,
er nøyaktig det samme som å dukke opp på gården din med Lamborghini Aventador.
Ja, Lamborghini lagde traktoren, men det er ikke en.
Man kan pisse i en Royal Doulton-tekopp.
Ja, de lagde urinaler, men det er ikke en.
Den er jævlig mye raskere enn bilene deres.
Den er ikke det.
Dette er den raskeste bilen i alle miljø.
Vi vet ikke med rally, for den har aldri vært med.
Ikke det mest villmarksaktige stedet jeg har vært.
Noe av landskapet er ganske spektakulært,
men veiene er åpne. Telegrafstolper.
Det er mange ikke-villmarksaktige ting til å være en villmark, ja.
For første gang er jeg forbløffet over BBC og The Guardians synspunkt.
Men overbevist om at vi snart ville nå villmarka,
stoppet vi ved en biltilbehørsbutikk for å kjøpe nødvendige forsyninger.
Jeg vil kjøpe en vindusvisker til en Subaru Impreza WRX STi V-Limited edition.
Jeg skal se om jeg kan kjøpe noen SD-kort for å spille musikk.
Faen.
Herregud! Får ikke fotfeste.
Ja.
Steike.
-Man trenger ikke bevege beina. -Jeg trodde at det i villmarka...
-Regissør nede. -Regissør nede.
Vi skulle ha hjulpet deg, men vi kan ikke.
-Går det bra? -Greit. Fortsett.
Sakte og med verdighet
jobbet vi oss mot inngangen...
...helvete.
Nei, det fungerte ikke.
Det fungerte ikke.
...der vi heldigvis fant litt friksjon.
Jeg liker å gå over her. Se på dette.
Dette er en villmark, ikke sant? Det handler om overlevelse nå.
Jeg forstår hva BBC og The Guardian mente.
Hva trenger du? Subaru?
Ja.
Hvilken type? Impreza. Hvilken?
-Outback, Impreza, Kombi. -WRX. Det er 2003
WRX STi V-Limited edition.
En av 555 laget i Japan
-...for å feire 2003... -BRZ?
...seieren i VM i rally.
Er det en G12, G22, G13, G23?
Jeg vet ikke.
-Vet du ikke? -Men...
-WRX. Her. -Ja.
Har den. V-10.
Ja. SD-kort.
Hvordan sier man det på norsk?
"Jeg er et fjols."
Hallo.
SD-kort?
-SD-kort? -Har dere det?
For bilen min er ganske gammel.
Jeremy?
-Hva er det? -Snøgrep.
Det står på norsk.
-Det selges vel ikke i... -Vi vet ikke hva den gjør.
Jeg vet ikke. La oss tenke "Snøgrep".
Du sprayer det på dekkene dine.
Sprayer det på føttene dine.
Hvorfor vil du ha Turtle Wax
-på noe? -Spray det på føttene dine!
-Litt... -Under skoene dine.
-Denne? -Da vi hadde handlet,
gikk vi tilbake til bilene.
Ja!
Der jeg brukte min innebygde
varm-væske-dispensering for å smelte en vei.
Subb framover.
Genialt.
Tilbake på veien blir svarthvitt-naturen enda mer spektakulær.
Herregud, se på det.
Men det var én flekk i den.
Har dere lagt merke til Volvoen som har fulgt etter oss
siden vi forlot fotballbanen?
Jeg så den da jeg kom ned der. Er det samme Volvo?
Med de fire rektangulære rallylysene foran?
Ja, det er den samme.
Snart begynner vi å få lite drivstoff.
Hvordan skal vi kjøpe bensin i villmarka?
Kanskje vi må lage litt av bark og skifer?
Nei, det går bra. Se, det er en bensinstasjon.
DAGLIGVAREBUTIKK
Og mens vi fylte på med drivstoff og snacks,
MOSJON TRODDE DU SA GOD PORSJON
så jeg noe.
-James? -Ja?
Nå har vi svingt litt til venstre og høyre,
-og det... -Ja.
-Vet du hva jeg tenker? -Ja.
-Wilman. Ja. -Wilman har utstyrt oss
med en reservebil fordi han antar at etter...
Tre år uten å spille inn?
At vi har glemt å kjøre, og krasjer,
noe Hammond nok vil. Hammond, vi har funnet ut av det.
Se.
-Det må være en reservebil. -Ja.
Det er en Volvo... Tre, fire... Fem. Med fem dører.
Søstera mi hadde en.
Det er nok den verste bilen
laget i Vest-Europa.
Og den har vært med oss hele tida?
Ja. Det er det.
Idet vi drar lenger nord, blir været omsider villmarksaktig.
Ja, det snør.
Det snør.
Det er det det gjør.
Som gjør det opp til meg å demonstrere Quattroens overlegne hastighet.
Ja, vi kan nok ikke ta
et 0-til-60-løp her, kan vi vel? For det er litt uforutsigbart.
Dette er faktisk irriterende,
for jeg må sette dere to på plass.
Jeg har blitt dårlig behandlet. Tror jeg har taklet det bra.
Men nå trenger jeg stille og fredelig
å sette dere på plass.
Lykke til med det.
Heldigvis, etter noen uheldige vendinger,
endte vi opp her.
Hva har vi kommet til?
Dette er interessant.
-Det er stein. -En skikkelig tunnel.
Med betong over.
-Det er som en grotte. -Sprøytebetong, ikke sant?
-Bare på... -Ja.
Hallo.
Kommer disse lysene på
-slik som man ser på skrekkfilm? -Ja.
Vet dere hva jeg tenker?
-Dette. -Vel, den er tørr,
-den er ikke glatt, og den er rett. -Den er rett.
Foreslår du å ta tida eller hvem som kan få høyest hastighet?
Det må bli høyest hastighet, eller hva?
Hva om...
Er det enden?
Herregud, dette er forbløffende.
Noen har sans for drama her.
Dette er ganske viktig,
for komfortens skyld, å stoppe før denne.
Det går bra, for grusen bremser deg før du treffer den.
Individuelt, for vi kan ikke kjøre samtidig.
Nei. Så en om gangen.
Hvordan registrere hastigheten?
Vi setter et GoPro-kamera på dashbordet...
-Ja. -...og det viser hastigheten.
Noen andre blir med i bilen for å verifisere hvor raskt...
Vi går ikke inn i en bil der du kjører mot en vegg.
Vi vet du ikke stopper når du skal.
-Ja, det må bli GoProer. -Jeg kjører først.
-Ja. -Du bør være nummer to,
på grunn av vraket etter ham.
Med alle lysene skrudd av
stilte jeg meg opp ved inngangen til tunnelen.
Føler du deg tapper?
Det er en skummel ting.
Man ser ikke hvor veggen er i enden.
Du vil det når du kommer dit.
Det er problemet. Øyeblikket før du ankommer, er det...
Idet bilen snurrer nedover tunnelen og slår av hver ende,
til det bare er kassen igjen som...
Vel.
Jeg tror han gjør det.
Kom igjen, Jeremy. Vær tapper.
Hjulet spinner der. Jeg får ikke grep.
Herregud, lysene går ikke på!
Herregud, pokkers allmektige.
Det var som faen.
Hvordan var det?
Dere vil ikke like det.
Mens jeg parkerte bilen i en sidetunnel,
inntok James plass ved start.
-Er du klar? Ja. -Ja.
James May er klar.
Vi skal begynne snart. Gjør deg klar.
Jeg har en fluktstol ute og en god bok.
Begynn når du vil.
Det var en rask start av James May.
Skikkelig stor.
Hent legehjelp.
Kan du reise deg?
Ok. Bli med meg.
Jeg skal få en ambulanse hit, så skal vi sjekke deg.
Hvor er han?
Jeg så hodet hans gå rett i takstolpen.
Han fløy... Han gikk sidelengs inn i veggen.
Ambulansen er her, så de kan ta deg med inn,
så de kan...
Jeg har vondt bak i ryggen.
Hvor? Midt i?
Ja. Akkurat der hånden din er.
Hvordan føler du deg?
Litt jævlig.
Bilen er... ikke sant?
-Den er ikke bra. -Du får ikke kjørt den ut herfra.
Ok.
Jeg er i Volvoen.
-Så ingenting er brukket? -Ser ikke slik ut.
-Hodet er ikke skadet? -Nei, vondt i nakken. En stor...
Nakkesleng.
Bra jobbet at du ikke døde.
Etter at James ble fraktet til et sykehus,
var det bare én ting vi kunne gjøre.
Vent, her kommer jeg.
Setter den i gir.
Ja.
Her kommer han. Her kommer han!
Bremser.
Jepp.
Ja!
Det har vært en forstyrrelse i Kraften.
Du ankom på alle fire hjul med buksene fortsatt på.
-Ja, trengte ikke å kutte dem av. -Han er på sykehuset.
Da Hammonds løp var over, var det på tide å avsløre resultatene.
Ja, jeg har mitt her.
Jeg kjører i rundt 125 der.
Jepp, nesten 130.
-Rett under 130, som jeg synes... -Det er ikke ille.
...er ganske bra. Men jeg skal overraske deg nå.
James Mays.
-Det er akkurat det samme. -Jeg vet det.
-Det er uhyggelig. -Ja.
Og han kjører en bil som vi vet er veldig mye tregere enn min,
som betyr at han gjorde det du pleier,
og akselererte altfor lenge.
Han har stjålet min greie.
Men du kan ikke skrive "fullførte ikke",
-for han fullførte. -Han fullførte.
Men jeg tror jeg må si at han tapte fordi jeg fullførte
og kan kjøre hjem i bilen.
Men først, kom igjen, du.
Vi er begge 125.
-Det er 32. -Ja.
-Og det er km/t. -Litt, ja.
Jeg så hva James gjorde,
og jeg tenkte: "Nei, denne gangen."
Godt eksperiment. Bra jobbet av oss.
Det var ikke akkurat det jeg hadde tenkt.
Med vår viktige jobb utført
kunne vi ha dratt for å besøke James på sykehuset.
Men vi mente det ville være mer interessant
å utforske disse skumle tunnelene.
Hva i helvete?
Hule.
Det er en der nede.
Vent litt.
I alle dager.
En ubåtbase fra den kalde krigens tid.
Det er ikke... Jo! Det er det.
Og den er full av...
Med våpen, Marine...
Hva i... Hva gjør de?
Det er spesialstyrker.
Ja, dette er landgangsfartøyer.
Han ser ikke så fornøyd ut.
Jeg tror vi er i veien.
-Jeg beklager. -Nei...
Hva er det her?
Hammond, vi kan ha kjørt inn i et kontor.
Hva?
Spesialstyrkene ser på oss.
-Kan jeg bare spørre om du er norsk? -Unnskyld?
-Er du norsk? -Nei.
-Hvor er du fra? -Nederland.
-Du er nederlender. -Alle sammen.
Nederlandske?
-Er alle nederlendere? -Ja.
Selvfølgelig.
Sitrap, nederlenderne og nordmennene er i krig.
Dagen har bare blitt rarere.
Himmel og hav!
Hallo!
Jeremy, du drar med deg en topphemmelig ubåtslange.
Ingen skal passere når vi er på vakt.
Ja. Beklager.
De er nederlandske.
-Hva? -De er nederlandske.
Det som forbløffer meg, er at ingen har spurt:
-"Hva gjør dere her?" -"Hva gjør dere her?"
Jeg beklager.
Unnskyld.
Takk.
Lykke til. Fortsett.
Vet ikke hvilken side vi er på. Når vi kommer ut,
er vi på den norske eller den nederlandske siden?
Jeg skal bære flagget til den som har våpenet.
Neste morgen var James fortsatt på sykehuset.
Så Jeremy og jeg kom oss tilbake på veien,
mens tankene gikk til de tragiske hendelsene dagen før.
Det er pussig hvordan slikt påvirker deg etterpå.
Det var traumatisk.
Å kjøre ned den tunnelen og i enden av den
se den fantastiske bilen såret.
Tenk på det, Hammond, du har krasjet utallige biler,
og det har ikke noe å si, for det er bare
metall og plast og glass. Men Evoen er mer enn det.
Ja. Det er ikke en bil man krasjer på vanlig vis.
Det er en bil som blir såret fordi det er for mye lidenskap
pakket inn i den, av mange mennesker.
Og det verste for meg er at jeg har mistet lekekameraten min.
Ja, jeg har mistet bilens naturlige sparrepartner.
Den ene bilen som kunne holde tritt med og leve med den.
Jeg er i en Audi Quattro!
Det er ikke en Audi Quattro, det er ikke en rallybil.
Såret av Hammonds kritikk kom jeg med et forslag.
Hva om jeg kunne finne et rudimentært villmarksverksted
og gjør den om til en rallybil?
Greit. Om du finner et og kan gjøre det,
gjør jeg det ene jeg kan for å forbedre min bil: mer kraft.
Da er vi i gang.
Så hvis jeg modifiserer min bil og du gir din mer kraft,
kan de bli naturlige rivaler.
Da snakker vi.
Ja. På med GPS.
Enige om modifiseringsplanen
kjørte vi mot den svenske grensa.
UBÅT-BASE - SVERIGE
-Pipe- eller skiftenøkkel? -Pipe.
Denne?
Der vi hadde overnattet,
var jeg nå ute av sykehuset, pleide et brukket ribbein
og prøvde å redde den stygt sårede pasienten.
Fronten først.
Under her er radiatoren brukket og lekker.
Oljekjøleren er skadet.
Dette er ladeluftslangen.
Luftstrømmen gjennom den
er ikke slik produsenten hadde tenkt.
Denne bremsecaliperen sprakk i sammenstøtet og lekker nå.
Dette er drivakselen.
Som er... Herregud.
Den er veldig ødelagt.
Karosseriet er ødelagt.
Dette hjulet er ikke riktig. Det peker i feil retning.
Eksosrøret, det er nå
mange centimeter lenger den veien.
Denne bilen er veldig stygt skadet, men den er ikke død.
La oss håpe...
Jeg burde ikke ha gjort det. ...vi kan presse den tilbake i form.
Mange mil lenger framme var vi i nok et magisk vinterland.
Det er ganske imponerende.
Men det var problemer.
Og det største problemet var Quattroens GPS.
Du er ikke på en digitalisert vei.
Jo.
Jeg er på en digitalisert vei. Ikke vær dum...
Ute av stand til å anbefale rute herfra.
Du er ikke på en digitalisert vei.
GPS-en min sier at jeg er seks kilometer inn i skogen til venstre.
Vi er i villmarka. Europas siste store villmark.
Jeg mistenkte at så langt nord
ville GPS-en slite med å se satellitter.
Men vi hadde ikke tid til å sjekke det
på grunn av et annet problem.
Skrekk.
Hastigheten til de møtende snøplogene.
Nei.
Jepp. Han kjører i 270.
De er skikkelig engasjerte. Her kommer det en til.
Ja. Det er Kimi Räikkönens vinterjobb.
Men til slutt klarte vi å finne svenskegrensa,
krysse den og nå byen vi hadde som mål.
Dette er byen, Hammond.
Det vil være et verksted her.
Det er en god sjanse for det.
De har snømaskiner og ploger og ting som må sveises hele tida.
Og vi fant en vennlig lokal person som lånte oss verkstedet sitt.
Og etter å ha kjøpt noen deler i en villmarks-tilbehørsbutikk...
Teip.
...satte vi begge i gang.
Jeg med litt motortuning-programvare,
og Jeremy, ikke.
-Hvordan går tuningen? -Ferdig. Det er fysiske ting nå.
-Jeg gjør mye. -Kan du virkelig
-forandre kartet så fort? -Ja.
Så du har endret bilens hjerne helt?
Vi er i Arktis nå, lufta er kald og tett.
Mye kaldere og tettere enn den er stilt inn for.
Det betyr at den har mer oksygen i seg...
-Har lufta det? -Ja.
Kald luft er tyngre, tettere, har mer oksygen.
Den blander seg med bensindampen og lager
nydelige, store, rike, saftige eksplosjoner der inne.
-Det er utrolig. -Ja.
-Jeg skal... -James vil bli forferdet
når han kommer hit og oppdager at...
Jekken min... Hvor er den?
Ingen steder. Se der.
Møll.
I mellomtida, i Norge, er det liten framgang.
Den bør være der.
Den skal være rektangulær.
Tja.
Hva nå?
Morgenen etter var det fortsatt ingen tegn til James.
Men Hammond og jeg hadde en produktiv natt.
Modifiseringsprogrammet er ferdig!
Vi har Audiens rallykledning,
vi har full Pink Floyd-lysrigg,
og det er ingen tvil om at det er en Quattro nå, for se,
det står "Quattro" overalt på den.
Hvor er nøklene mine?
Jeg la dem i badekaret så du ikke skulle miste dem.
Der.
Glimrende.
Helt, helt...
Er det frossent?
Ja, Jeremy, badekaret fullt av vann har frosset med nøklene mine i.
Jeg prøvde å hindre det i å fryse
ved å tisse i det.
Jepp. Det forklarer den gule isen.
Du er syk i hodet.
Det er veldig morsomt. Bra jobbet.
-For der er de. -Der er de, men allikevel ikke.
Det var kaldt i natt, ikke sant?
-Ikke sant? -Var det ikke?
Etter å ha omsider frigjort nøklene,
klarte jeg å nyte fruktene av mitt arbeid.
Ja. Laptop-tryllekunstene mine har økt kraften til 356 hestekrefter.
Jeg oppgraderte eksosrøret, som du hører.
Induksjons-luftfilteret. Startkontroll. Anti-lag på turboen.
Og den beste fargen.
Dette er ikke bare den beste bilen her.
Dette er nå den beste bilen noensinne.
Jeg er som en hund med to pikker og en superyacht.
I mellomtida, noen kilometer unna,
hadde jeg kommet over noe ganske spesielt.
En frossen innsjø med racerbane skåret inn i den.
Og den var helt øde,
helt til den ikke var det lenger.
Jepp. Ser ut til at Hammond har fått nøklene tilbake.
Jøss. Kom igjen!
For en maskin!
Jeg har åpenbart ikke rørt motoren,
ikke noe poeng, den er allerede et mesterverk.
Men jeg har montert et flott nytt eksosanlegg.
Hør på V8-eren nå.
Den hyler.
Jeg kan krasje når jeg vil! Dette er himmelen for meg.
Motstyring. Scandi-flick.
Holder den.
Dette smigrer bare de inkompetente.
Jeg er fullt og helt svensk.
Nærmer meg.
Ja, Hammond, du tror du skal passere, hva?
Nå skal jeg slippe løs mitt hemmelige våpen.
Klar?
Kom igjen, Clarkson!
Hva i helvete?
Du var ikke klar for det?
Forretningsmannsbil, liksom.
Det er mitt nye håndlagde eksosanlegg.
Og det er designet for å hindre deg i å kjøre forbi.
Vi er på en frossen innsjø.
Smelter du den, er det bare en innsjø.
Da jeg var ferdig med å grille kollegaen min,
stoppet vi for å inspisere skaden han hadde gjort
da han hadde krasjet i en snøbanke.
Jeg har mistet halve fronten.
Den ser ut som om den har vært i et barslagsmål.
-Uansett. -Mer jobb å gjøre.
Hammond dro så for å finne verktøyene for å reparere bilen sin,
og mens han var borte, modifiserte jeg en av hans modifikasjoner.
Når som helst, hvor som helst
Det er en fantastisk drink du kan dele Det er Martin
Før Hammond la merke til håndverket mitt, fikk vi nyheter om at
kaptein Treg skulle komme.
Og dette fikk oss til å lure:
"I hva?"
Jeg føler en merkelig konflikt, for jeg vil ha ham i Volvoen,
og jeg vil at han skal være i Evoen.
Ja. Jeg vil at han skal være i Volvoen
fordi han fortjener det for å ha skadet Evoen.
Ja.
Det er ikke sant.
Jeg er opprømt.
Hallo!
Vi er... glade og sinte samtidig.
-Den er ikke pen. -Nei, som Frankensteins Evo.
Men den lever også.
Hva var ødelagt på den?
Ladeluftslangen, radiatoren, oljekjøleren, hjulet, bærearmen,
topparmen, drivakselen, chassiset, skinnen, døra,
-eksosanlegget, motoren skjev. -Du skadet den virkelig.
Verre enn det. Halve verdens befolkning hater deg
fordi du ødela en Evo. Folk er delt inn i
folk som liker Subaruer eller Evoer, men den andre halvparten
hater deg også for at du fjernet Subaruens konkurrent.
-Så alle hater deg. -Den er fortsatt her.
-Ja. -Du har gått glipp av mye testing.
Vi har fastslått at Audien er raskere enn Subaruen i tunnelen.
Og at den er mye morsommere på en frossen innsjø og raskere.
Vi har ikke etablert det.
-Jo. -Nei.
Andre ting du må vite, James.
-Ja? -Norge er i krig med Nederland.
-Herregud. Pass opp. -Er de?
Overraskelse.
Så hvor er bilene deres?
-Er det disse? -Ja!
-Vi har vært opptatt. -Vi har...
Vi har jobbet hardt.
Vi har gjort viktige tester, og dette.
Uansett, hva skal vi gjøre nå?
Wilman ga oss svaret på det.
Vi skulle se hvilken av bilene som var best til skijøring,
en sport der man kjører rundt på en frossen innsjø og tauer en skiløper.
Vanvittig?
Du vet ikke engang halvparten.
-En av dem har bare ett bein. -Hva?
Men mistet han det andre beinet med dette?
-God ettermiddag, mine herrer. -Hallo.
-God ettermiddag. -Hei, god ettermiddag.
Deretter fulgte en typisk ordrik skandinavisk samtale.
Gjør dere det her fordi det ikke er så mange fjell å stå i?
Ja.
Hvordan vinne?
Den raskeste vinner.
Etter hvert begynte samtalen å flyte.
Hva er det den snøscooteren tauer?
Den tar med skuret ut på en tur.
For å fiske.
-Hva? -For å fiske.
-Isfiskehytte. -En fiskehytte.
-Er den på ski? -Ja.
Så det er en campingvogn.
Ja, men på ski.
Det er ganske bra.
Da distraksjonen var borte, gikk vi tilbake til jobben.
Hvor fort går det vanligvis?
Hundre og tjue.
-Hva? -Hundre og tjue.
-Kilometer i timen? -Ja.
-Det er fortsatt 70. -Ja, jeg ville ikke...
-70 miles i timen? -Ja, nærmere 80.
-Hva? -Ja.
-Vi har aldri gjort dette. -Nei.
Så vi kjører ikke så fort.
Det er opp til oss.
Det er problemet. Opp til oss.
Vi har kjørt rundt på denne banen.
-Jeg har ikke det. -Når du følger den andre,
vet han ikke hva han skal gjøre i hjørnet, eller hvordan.
-Skal han svinge tidlig... -Hva vil bilen gjøre?
Bilene deres er intakte.
-De fleste... Bilene deres. -Nei, hans er... Ja.
Han bare så på midtpedalen og tenkte: "Nei, jeg trenger ikke den."
Ennå ikke overbevist om at dette var en god idé,
stilte vi oss opp ved startlinja.
Det er det nest dummeste vi har gjort på denne turen.
Hvor kaldt tror dere det blir å gå på ski i 130 km/t?
Ufattelig kaldt.
Kommer det litt varme fra eksosen min til å holde ham varm?
Ja, du ønsker ikke å fullføre med bacon i enden av en tråd.
Vi kjører.
Det er en mann i bakspeilet mitt,
og han holder følge. Det er illevarslende.
Hvor går den?
Avskjærer Hammond.
Å, faen.
Beklager.
105 km/t og han er fortsatt der.
Dette er skremmende. Jeg vil heller kjøre i den tunnelen igjen.
Vi har nådd 130 km/t.
Jeg vil ta igjen Jeremy mer enn noe annet,
men jeg vil ikke drepe noen andre i forsøket.
Hammond haler innpå.
Han vil at jeg skal kjøre fortere. Han er gal.
Jeg kjørte langt ut.
Nei!
Jeg leder.
Det er en feil.
Faen. Jeg har mistet ham.
Siste runde.
Gjennom chicane-delen.
Kom igjen!
Tuning er bra, men det slår ikke kubikk.
Og jeg har mange kubikk.
-Kom igjen! -V8-erens kraft er mektig.
Ja!
Har ham der. Glemte å sjekke. Han er fortsatt der.
Hvor er han?
Gudskjelov!
Etter å ha tatt farvel med disse tåpelige mennene...
-Dere! -Takk!
Ja, det var en fornøyelse.
-Vet ikke hva "takk" heter på svensk. -Skremmende opplevelse.
Et flott syn og utrolig tappert.
...fortsatte vi.
Og en time senere
gikk noe opp for meg.
Dette er første gang siden vi dro
at jeg har følt at jeg er i villmarka.
Det er ikke spor av menneskets eksistens noe sted.
Ingen byer, ingen landsbyer,
ikke noe... hotell?
Karer, jeg elsker villmarka, men hvor skal vi overnatte?
Jeg har tenkt på det samme.
Det er veldig fint å føle at vi endelig er der ute,
men det er ingen hotell her.
Det begynner å bli ganske mørkt også.
Ja, kan du ikke skru på lysene dine?
Jeg sa "lysene".
Jeg har lysene på.
Vil du se lysene mine, James?
Jeg skal si nei, men... Der ja. Bra jobbet.
Vi kjørte i timevis, og det var ingen tegn til liv.
Det er minus 6,5 grader ute.
Seriøst, hva skal vi gjøre?
Kom igjen.
Men til slutt, idet vi nærmet oss en skog,
så vi i frontlysene mine konturene av en bygning.
-Lurer på hva det er. -Jeg vet ikke.
Dette er som en tilfluktshytte.
Den står her slik at hvis du står fast i villmarka,
finner du deg til rette her. Det grunnleggende er her.
-Dette er som en samisk hytte. -Vedstabel.
Kjøtt!
-Kjøttet er frossent. -Kjøttet blir fint.
-Vi kan lage et bål. -Vi må få tent et bål.
-Hold den. -Snakker du fortsatt om ribbeina?
Hallo, se på dette.
-Pokker. -Din tulling.
Har du mistet den?
Det har ikke noe å si.
Ja!
Kjøtt-godbit.
-Faen, det er jo nydelig. Ja. -Ikke sant?
Vi har hatt et eventyr i villmarka.
Det er sant. Vi lever villmarkslivsstilen.
Vi spiser kanskje Rudolf. Hvem var de andre?
Donner og Blitzen Hvem var de andre reinsdyrene?
Flatulens, Pung og Stingray.
Steve. Robert.
Rudolf?
-Ja. -Doner og Kebab.
-Underholdningsbidrag. -Ingen reinsdyr het det.
Bob.
ABISKO SÁMI SENTER FOR BESØKENDE
Dere.
Hva faen er det?
"Denne torvhytta er leirens sentrum.
"En av disse var..." Vi har sovet i en museumsutstilling.
Det er en gavebutikk.
SAMISK HÅNDVERK
-Herregud. Og de har små... -De klapper...
De klapper reinsdyr.
-De vet ikke... -Nei.
-...at vi har vært der i hele natt. -Jeg har ikke bukser på meg.
Tør jeg foreslå at du tar på deg bukser?
-Ja. -Og pakker sammen.
For jeg skal snike meg tilbake til bilene.
Jeg likte å se på den hytta.
-Ja! -Gjorde du?
Det var interessant, Hammond.
-En skikkelig god titt. -Verdt 10 eller 15 minutter,
-ikke sant? -Igjen...
Vi trodde vi var i villmarka...
Hammond!
Jeg kan bare forestille meg en eksotisk værhendelse.
Som en kuldestråle, men... Den kunne ha truffet hvem som helst,
men den traff deg.
Hvis du blir truffet av en av disse isstøtene
-tilfeldig... Men det er... -Du gjorde dette.
Fordi jeg la nøklene dine på is, la du hele bilen min...
Hvordan gjorde du det?
Sakte og smilende.
Beklager.
Men det er ganske tøft? Se!
Den er ukjørbar.
-For øyeblikket. -En utrolig effekt.
Men innen juni...
Du skal hjelpe meg å få isen av den bilen.
Jeg skal det...
Og jeg skal også ikke det.
Hva tror du Jeremy vil gjøre for å løse gåten du har gitt ham?
Hvor lang tid tar det, tror du,
før han sier: "Ja, jeg setter fyr på den!"
Et halvt minutt?
Ja!
Dette er bra.
God morgen.
Dette vil ta en evighet.
Jeg tok for mye.
Han kan bare snakke mye, for oppblåstheten hans vil omsider
smelte isen på bilen, ville den ikke?
Tradisjonell samisk ild.
Hammond og jeg dro videre østover, gjennom det tomme landskapet,
mens jeg fortsatt var litt forbløffet over at Evoen hadde vendt tilbake fra de døde.
Tenk på hva som skjedde med fronten.
Bærearmen foran var bøyd bakover.
Men her er vi.
Temperaturen er helt stabil.
Styringen, dønn stabil.
Jeg ville ikke ha trodd det.
Om vi var i en gammel svarthvit britisk filmjournal,
ville den blitt beskrevet som "en dristig kar".
Men det er mer enn en dristig kar. Det er bare utrolig.
Snart nærmet Richard og jeg oss gruvebyen Kiruna.
Jeg vet ikke stort om den, bortsett fra at
den har verdens største underjordiske jernmalmgruve.
Som jeg antar ikke er... pen?
Jeg forventer ikke Bourton-on-the-Water.
Nei. Enig.
Men jernmalm er veldig viktig,
og svensk jernmalm var veldig viktig
for Storbritannias industrielle revolusjon.
Historieforedrag.
Da Darby-paret fant ut hvordan man smelter jern med koks,
istedenfor å brenne kull med tre, var vi i gang.
Det er faktisk litt mer. Det var en forenkling.
Allikevel er det på et vis mer enn nok.
Omsider kommer vi til selve byen.
Det må være der. Det må være gruva.
Én bra ting.
Siden dette er en by, og det er en praktisk by,
kan vi fylle opp med alt det vi trenger på reisen vår
gjennom villmarka.
Samtidig, tilbake på Isstasjon Sebra,
hadde jeg omsider framgang.
Ild var ubrukelig.
Hammer er det eneste som fungerer.
Bevegelse!
Mora mi ville se på det hullet i vinduet og si:
"Ja, det er klart. Vi kan kjøre til skolen nå, Jeremy!"
Ja.
Vi er i gang.
Borte i Kiruna hadde vi funnet den mandigste butikken i verden.
-Ja, dette... -Vent.
Nei!
Dette er gruveby.
"Hva graver du etter?" "Jernmalm!"
-Det må... -Jeg skal sette sammen bilen min.
Har vi krympet eller er alle større enn oss her?
-Jeg vet ikke. -Ja?
Har ikke brillene mine.
-Det er en øks. -Ja.
Vent, dette er stropper.
Hvis vi står fast, som vi kan gjøre i villmarka.
Dette er stropper og vinsjer.
Skrallestropp.
Og vi er forberedt.
Da overlevelseshandlingen var overstått,
gikk vi for å ta en velfortjent matbit.
Pussig, jeg pleier ikke å gå for malere, men noen ganger...
Hallo.
Du kom frem!
Hva...
-Har du lyst på pizza? -Ja.
-Fikk du isen av? -Ja... Mesteparten.
Det var sikkert gøy. En skikkelig utfordring.
Hva gjorde du?
Flammekaster.
-Vi gjettet ild. -Meisel.
Jeg håper du liker pizzaen.
Skal vi ta en våpenhvile med de tullete isrelaterte skøyerstrekene?
-Nei. -Ok.
Du kan få en liten bit.
-Ikke la ham få. -Liten bit.
-Har dere sett dette? -Hva da?
Det er et mobilt hjem.
Jeg skal si hva dette er.
Jernmalm-gruva, som dere kan ha sett, på vei inn.
Vanskelig å unngå.
Sjiktet går under byen.
Som de graver etter.
Og husene begynner å...
-Forsvinner de? -Nei, faller ned i hullet.
-Så de flytter byen. -Hele hus på en lastebilgreie?
-Flytter det bare huset? -Ja, flytter hus.
Løfter dem, setter dem på en lastebil, og flytter dem dit det ikke er gruve.
-Der, se. Dere ser det. -Ja.
Der er sjiktet, og byen faller ned.
Men det gir meg en idé.
-Hva da? -Dere vet de husene vi så på ski
ved innsjøen? I går?
Jeg vet at når vi drar... Hvor skal vi?
-...østover... -Ja?
...mot Finland og inn i Finland,
blir det enda mer villmarksaktig enn det har vært.
Kan vi ikke bare skaffe oss hus...
-...og taue dem bak bilene våre? -Hva?
-Det er bare en campingvogn. -Nei. På ski.
Men vi kan jo ikke taue et helt hus etter oss.
Jeg foreslår ikke en herregård med seks soverom.
-Hva tenker du på? -Noe et sted mellom
et hundebur og det.
-På ski? Det er skiene. -Det er ikke så ille.
Lag det huset du ønsker.
Det er en smart idé. Så med det og provianten vi kjøpte, har vi alt.
-Har dere handlet? -Ja, vi kjøpte noen fantastiske ting.
Da det var avklart, fant vi et verksted...
...og ettermiddagen etter
var husene klare.
La meg
forklare genistreken min, Hammond.
Enkel seng. Pelsteppe.
-Syntetisk? -Ja.
Så har vi en vedovn.
Gevirlys her inne.
Og så utelys på verandaen.
Er det ikke litt vel stort?
Det er ikke stort.
Det er det sammenlignet med mitt.
-Ja. -Ja.
Tradisjonell svensk hytte.
Perfekt på alle måter.
Dette er det de bruker. Bor kompakt.
Matlaging i midten.
Lufta kommer inn under, går ut av den pipa.
Holder hele greia varm.
Setet kan gjøres om til seng.
-Jeg har lys... -Vent.
Skal du sove i C-form?
Nei. De delene går dit og dit.
Gjøres om til seng for sovemodus,
men dette er sosialt, holdes varm, kan lage mat...
Fine lys.
Hvorfor lagde du det ikke firkantet? Det ville blitt mer plass.
Fordi de tradisjonelt har denne formen. Jeg har et slikt hjemme.
-Selvfølgelig. -Faktisk. Det er glimrende.
Du kan grille med venner, og...
Har du stjålet et busskur?
Min tanke var at når jeg er i senga,
kan jeg se på nordlyset uten å måtte gå ut.
Skulle ønske jeg tenkte på det.
Dette er litt som de som leter etter mat.
Du har lett.
Og istedenfor sopp er du tilbake med en busstopp.
Den er smart. Men jeg vil ikke se ut av vinduet
og se deg...
-...gjøre manneting. -Jeg parkerer ikke nær deg.
Avdukingen var over, så det var på tide å kjøre.
Da kjører vi.
Det beveger seg.
Jeg har begynt!
Vi beveger oss. Så langt.
Og det fungerer. Det er perfekt.
Jeg har visst frosset fast i bakken.
Richard og jeg gikk derfor ut for å gi ham en dytt.
Er dere klare?
-Hva gjør du? -Tre, to, én. Gå!
-Ja. -Ja.
Fortsett, James.
Takk.
Jeg er i gang.
Det fungerer!
Å nei!
Du verden!
Panikk.
Det er vanskelig å beskrive Audiens veigrep nå.
"Verre" er en måte å si det på.
Det positive var at våre store visjon
hadde løst boligproblemene våre.
Og vi beveget oss nå glatt mot finskegrensa.
Jeg er en ekte nomade i den snødekte villmarka.
Har med hjemmet mitt.
Fabelaktig.
En streifende landsby.
Hei, herlige svenske folk.
GPS-en sier jeg skal svinge til venstre her.
Nei!
Jeg holdt på å velte skuret mitt.
Rolig.
Stødig.
Jeremy, er du sikker på denne avkjøringen?
Ja. Det er jeg ikke.
Jeg er ikke det.
For GPS-en vil ikke innrømme, siden den er tysk,
at den bare kan se én eller kanskje to satellitter.
Så den vet ikke hvor den er.
Takket være Quattroens overlegne kraft
var jeg snart langt foran tolitersguttene.
Men det tunge skuret mitt gjorde V8-eren litt tørst.
Herregud, jeg må fylle snart.
En bensinstasjon.
Kjære vene.
...helvete.
Faen.
Jeg har krasjet i en bensinstasjon.
Faen.
God morgen.
Da kom kollegaen min.
Ja.
Og meldte seg frivillig til å hjelpe meg ut av knipa.
Skal jeg gå? Jeg står på den.
Til høyre og revers. Det kan gå.
Tror du?
Ser du?
-Ja? -Det går bra.
Hardt høyre.
Ok.
Og så fram.
Jeg innser at jeg har gjort en feil.
Faen.
Hva traff jeg?
Alle de store metallkassene.
-Traff jeg gjenvinningsdunkene? -Ja, mange av dem.
Å nei!
-Se hva vi har gjort! -Vi?
Det er landsbyens oppslagstavle.
Musikktimer, de har blokkfløytetimer. Et flygeblad for barn.
Legger ikke merke til det.
-Jo. Den ligger på siden! -Den er jævlig tung.
Vi får aldri den opp igjen.
Det er den ene tingen de har.
Snø og en oppslagstavle.
Gitt situasjonen virket det grettent å klage over min egen skade.
Det kommer til å bli luftig der inne nå.
Så etter at herr Treg dukket opp, forlot vi åstedet
og prøvde å tiltrekke oss så lite oppmerksomhet som mulig.
Vi kjører den andre veien. Stopp.
Hvorfor sa du ikke det før jeg dro?
Nei.
Folder seg for mye.
Skal vi ha låvedans nå?
Tilbake på veien var det lite trafikk.
Så etter noen kilometer ble vi litt yre.
Skal du kjøre forbi meg, din galning?
Skiskur-racing. Ny greie.
Herregud.
Jeg innser at det var en feil.
Jeg gjorde den sint!
Kant!
Å nei, et busskur kommer opp på innsiden.
Selv James Mays buss...
Jeg skal ta ham.
Jøye meg.
Litt vel ivrig. Jeg... Ja!
Jeg har ikke gjort noe så gøy i en bil
på lang, lang tid.
Jeg håper ikke det er den typen gøy som ender i blod og rettssaker...
-...og sprengte blodårer. -Venstre.
Venstresving. Å, plutselig.
Faen.
...helvete.
Det er en venstresving, og jeg har hatt en ulykke til.
Du er en tulling.
Uansett, for andre gang på to timer kom min kollega meg til unnsetning.
Så hvis vi tar denne stroppen og en til, og fester den i treet...
Hold avstand.
Et lite rykk kan gjøre susen. Sånn ja.
-Veldig bra. -Hurra! Noe vi gjorde, fungerte!
Vi gjorde det,
-og det fungerte. -Ikke jeg.
-Vi var der. -Vi var der da det gjorde det.
Der er det.
Det mektige skuret er nok en gang i bevegelse!
Noen kilometer senere, og min Amstrad-GPS
førte oss omsider til finskegrensa.
Det er Finland på andre siden av denne frosne elva.
-Dette er en internasjonal grense. -Ja.
Så hvordan krysser folk grensa mellom Sverige og Finland hvis
det er sommer?
Det er et godt poeng, James.
GPS-en har gått fra sans og samling.
Uansett, da kjører vi.
Hallo, Finland!
Ja, nå snakker vi. Dette er villmarka.
Havner du i trøbbel her, er det langt fra alt.
Men det er greit. Vi har husene våre med oss.
Vi kan finne en lysning i skogen og slå leir.
I villmarka.
Mens vi klatret, ble skumring til mørke.
Og så ble det storm.
Dette har blitt litt farlig nå.
A, det er har blitt mørkt. B, det er snøstorm.
Skikkelig snøstorm.
Dette er...
...langt fra bra.
Innsiden av frontruta har iset.
Jeg tror jeg må...
Dette er bare håpløst.
Vi bør stoppe her. Jeg synes ikke vi skal fortsette.
Jeg går inn. Jeg skal fyre opp.
-Skal jeg hjelpe deg? -For all del.
Seriøst.
Herregud.
...helvete.
Jeg kan ha tatt på litt tennvæske.
Fint at du sier det.
Det er så kaldt.
Morgenen etter hadde heldigvis
stormen passert.
Kald.
Herregud.
Ja. Det vi har gjort...
...er å campe i en skibakke.
Den vanskelige, ser det ut til.
Hva i...
Sånn går det når du innkapsler bilen min i is.
Hva...
Bra.
-Hva er det? -På tide å stå opp.
Hvor er vi?
Det er interessant. Det viser seg at vi er i et skianlegg.
Hva?
Jeg vet det.
Det var bra vi stoppet da vi stoppet.
Jeg vet det.
Hammond er allerede nede.
Hva? Hvordan?
På ski?
Ja, og skuret hans.
Havnet skuret hans på bunnen?
Ja, jeg kan ha... Et lite puff.
-Et lite puff. -Dyttet du skuret ned bakken?
For han har alltid sagt at han ville stå på ski.
Ignorer ham. Vi har det store problemet fordi vi på en eller annen måte må slepe
disse ned dit, og det er en tøff bakke.
Jeg hadde faktisk det store problemet,
for huset mitt var nå ødelagt, og jeg måtte opp til bilen min.
Det innebar å bruke den trekkgreia skiløpere bruker,
og problemet der var:
Jeg kan ikke gå på ski.
Ski.
Nei.
Flere ski.
Snøbrett.
Nei.
Vent.
Ja.
I mellomtida, tilbake på toppen,
prøvde jeg å koble bilen til busskuret.
Faen!
Ja. Planen min...
...for å prøve å hindre min veldig lange slede
i å vingle for mye,
skal jeg feste disse kablene til hjørnet der og hjørnet der,
og hjørnet der, og hjørnet der,
for å holde det rett.
Beklager.
Ja, vent. Høyre hånd ned... Tilbake.
Litt til venstre, til høyre. Rett opp.
Faen.
Faen!
Herregud!
Nei!
Da var det bare meg igjen
og to skur.
Herregud.
Ja.
Hammond.
-Hammond, kan du hjelpe meg? -Nei!
Etter å ha festet skuret, var jeg klar til å dra.
Ja.
Er alt i orden? Antispinn er av. Bra.
Jeremy, kommer du ned hit i dag?
Jeg kommer. Det er veldig vanskelig, for jeg har et skur bak bilen.
Lys, ja.
Stroppene er på. Faen.
Antispinn er av.
Da kjører vi.
Jevnt og trutt.
Det er det jeg må gjøre.
Hold den rett, Jeremy.
Skuret ditt brenner.
Hvordan klarte jeg dette?
Nei, det er ikke mulig å stoppe.
Jeg øker farten.
Prøver å slukke flammene slik. Som i Memphis Belle.
La oss prøve å understyre fram dit.
Herregud.
Det kan ha med den flammende eksosen å gjøre.
Faen.
Da brannen var slukket,
inspiserte jeg skaden.
Herregud! Brent.
-Den er iallfall varm. -Stroppene fungerte.
-Ja, men... -Nei.
Slutt. Før du begynner med negativiteten...
Ok.
Disse stroppene stoppet den...
Hele veien hit svingte den fram og tilbake.
Det løste problemet.
-Godt tenkt. -Nettopp.
Derfor overlevde den så du kan sove i den en natt til.
Dette har gått bra.
Vi var alle hjemløse nå.
Og vi hadde et problem til.
Flyplassen kan ha vært bare noen hundre kilometer unna,
men å rekke den i Finland,
som har de strengeste fartslovene i verden,
ville bli vanskelig.
Men det ga meg en idé.
Det vi har etablert, er
at Audien er den eneste bilen som kan trekke et skur ned en bakke.
Og sette fyr på det og ødelegge det.
Den eneste som klarte det. Deres gjorde ikke det.
Jeg tester bilen grundig, og for å være ærlig
gjorde May en grundig test av Evoen tidligere.
Så kom igjen, Hammond, vis oss hvor raskt Subaruen går.
Jeg gjør ikke det her.
Hvorfor ikke?
Fordi de tar fartslover til neste nivå.
De finner ikke bare ut om bilen er avgiftsbelagt,
men hvor mye du tjener,
for så å bøtelegge deg tilsvarende.
Ja. De gjør det.
Det er sant. En finsk pølsemagnat måtte betale 116 000 pund
for å ha kjørt i 80 i en 40-kilometersone.
De mener alvor.
Kom igjen, Hammond. Du har råd til det.
Ned med foten. Se hvor fort du kan kjøre.
Nei. Selv jeg faller ikke for det.
På grunn av fartsgrensene var jeg redd for at vi ikke skulle rekke flyet.
Men så fikk jeg en hjernebølge.
Vi kan ikke kjøre fort på veiene, men vi kan det på denne innsjøen,
som faktisk strekker seg helt til flyplassen.
Ok, da setter vi i gang.
Fart og kraft.
Ser dere? Ingen fartsgrenser her.
Svinet!
Passerer meg som en galning!
Du når meg ikke igjen!
Prøv å kjøre her borte. Det er helt flatt...
Å, faen!
James har gått gjennom.
Ikke beveg deg.
Faen.
Kommer du deg ut?
Står du på bunnen?
Er det is under ham?
Kan bare være en stein.
James, det som har skjedd, er at spoileren
er kilt inn i det som ser ut som fortsatt intakt is.
Det er mot en stein eller isen.
...ribbein.
Du er ute. Gå på bagasjelokket.
Tror du bilen står fast på en isplate?
Nei. Jeg tror den er kilt fast i is.
Hvis den går ned, svømmer jeg, men vi må redde bilen.
Finn en måte å trekke den ut på.
Trekk bilen ut, så blir jeg med.
Dere kan taue.
Men vi kommer vel ikke nær nok til å trekke den ut med bilene våre?
-Jeg kjører ikke nærmere... -Nei, skal ikke gå nær, men...
Ikke kjør nærmere...
Vi skal ikke det. Slepetau er utelukket.
Men jeg har verktøy.
La oss se hva vi har. La oss se på redskapene.
Jeg så en video... Ikke le.
Du vet jeg liker å se berging,
-terrengkjøring og slik. -Ja.
Jeg så en berging på is.
Det finnes en løsning.
Vi kan bruke et tre som vinsj.
Ikke gå, James. Vi kommer tilbake.
Å nei. Jeg skulle ta en kopp kaffe.
Dette er et redningsoppdrag.
Det kan hende at denne kan kjøre igjen.
Hvis den ikke hydrolåste motoren.
Men vi må få den ut. Den er... Herregud.
Jeg tror ikke den er klar til å dø.
Det er en survivor.
Så hva er planen?
Han har en. Jeg forstår den ikke, for å være ærlig.
Så dette på Internett.
Jeg har gått gjennom.
-Klar? -Ja.
Ja. Du har en bru til å komme unna.
Når skal du si takk?
Det har ikke fungert ennå.
Er det en måte å få bilen ut men å la ham være igjen på?
-Jeg tror det er bra. -Ja, May.
Lag en god knute og fest den til tilhengerfestet.
Ja. Ok.
-Er du på? -Ja?
-Slik, Hammond? -Ja.
Den er bygd.
Det er jo bare en stokk i et hull.
Jepp.
-Bundet til en annen stokk? -Jepp.
Og du tror det er nok for å taue halvannet tonn med bil...
Ja.
-Stokken i midten snurrer. -Den skal det.
-Skal den? -Det er vinsjen.
Stokken i midten går rundt og trekker til seg tauet.
-Hammond, vet du hva? -Det fungerer.
Det fungerer.
Jeg er oppriktig sjokkert.
Se der. Vi må få ham av.
Kan du legge stokken mellom der og førersetet,
så jeg kan klatre over døra til den fine delen, til land?
Han er reddet.
-Ja. -Takk.
Var motoren, så vidt du vet, under vann?
Jeg tror ikke det.
Vi må prøve å holde motoren
over vann.
-La oss gjøre det. -Vi må bare komme i gang.
Vi har begynt å vinsje,
og ber om at det som holdt bilen oppe, holder motoren over vann.
Hva er strekkstyrken til tauet?
Jeg vet ikke. Det er bare tau.
Faen. Den har gått uti.
Bilen er uti foran.
Ok.
-Har den falt fra kanten? -Ja.
Vi må skynde oss, for motoren er i vannet.
Ok.
-Den beveger seg. Se! -Den gjør det!
Da bakdelen var langt nok ute,
var det på tide med neste delen av planen.
Slik?
-Hammond? -Ja, det stemmer.
Jeremy, er du klar?
To sekunder.
-Bilen beveger seg. -Den er i spenning.
Den rikker seg.
Bremselys! Hvorfor kom de på?
Elektrisk sikring.
-Ja, James. -Ja.
Motoren din er ute.
Det største problemet er
at understellet sitter fast.
Men siden vi nå var ute av hullet,
kunne jeg komme nær nok til å bruke min V8-er.
Stopp.
Du er på. Sånn.
Ja, en til.
-Det duger. -Den er ute!
For en bil dette er.
Den har dratt ut Evoen. Reddet Evoens liv. Skjønnhet!
Men spørsmålet var: Hadde den det?
Faen.
-Se på frontlykten. -Å, Gud.
Ja. Det du har, James,
-er rett og slett en jobb. -Jepp.
Hammond, det du og jeg må gjøre, er å rekke flyet hjem.
Ja. Laget kommer først.
Laget kommer først. Vi har vært et lag.
Takk for det.
Vi ser deg i noe.
Volvo.
Jeg tror ikke han klarer å fikse den nå.
Det er en tøff bil, og jeg elsker den, men jeg tror den er død.
Vi er sent ute til dette flyet!
Kom igjen
Innsjøen ga vei til raske skogsveier,
som var det perfekte miljøet for å oppsummere bilene våre.
Om jeg kan sammenligne dem med hunder, og jeg tror det,
er Evoen som en redningshund som har blitt stygt mishandlet
av sin uansvarlige eier, og du elsker den for det.
Så er det Subaruen, som er som
en skjønn, men ganske irriterende terrier.
Så er det Audi Quattroen som er som en labrador.
Glimrende til absolutt alt.
En Quattro er ikke bare for jula.
Den er for livet.
Jeg sier ikke at Subaruen kan gjøre alt,
tilpasse seg industrimagnaten og barbøllen i deg.
Den gjør ikke det. Du må endre deg for å passe den, og det er poenget.
Den mildeste prest kunne forlate prekestolen
med fine ord til menigheten, hoppe inn i en Subaru Impreza
og kjøre slik.
For det er det den gjør.
Vi fortsatte å kjøre mot flyet.
Det er gjerdet til flyplassen.
Et sted der inne er flyet vårt.
Og nå er vi i Ørneredet.
Jøss, en maskin!
For en ankomst.
Det må være det.
Fancy fly.
-Ja. Fin avslutning. -Ikke sant?
Vi hadde faktisk kommet hit tidligere enn ventet,
som betydde at vi nå måtte slå i hjel litt tid
mens vi ventet på James.
Jeg tenkte mens jeg kjørte.
Hvis bilen din opprinnelig var designet for rally,
vil den gjøre det bra uansett.
Hvordan vet du det?
Men den var ikke designet for rally, var den vel?
Så du i bakspeilet på noe tidspunkt de siste 40 minuttene?
Ja. Det var en enorm Audi der. Men ingen rallybil.
Problemet er at du ikke er særlig observant.
Hva da?
-Gjorde du det? -Ja.
-Dørene også? -Ja.
-Faen. Nei. -Og frontruta.
Å, kom igjen!
-Jeg syntes det var kult. -Ja.
Det var bra. "Der er en Martin Clunes-fan."
Eller Martin Bashir.
Avsløringer tatt hånd om.
Vi ventet for å se om James ville komme.
Og en liten stund senere.
Er det ham? Og hvis det er det...
Hva er han i?
Er det Mitsubishien?
Eller er det...
...Volvoen?
Er det Volvoen?
Det var Volvoen.
Og jeg var ikke i den.
Vel... Herregud!
Ja! For en bil!
Det er helt utrolig!
Hvordan i helvete er det mulig?
Den er stygt skadet, men den er her.
Vi var bekymret da vi startet reisen, for at den skulle bli litt nerdeaktig.
Den var ikke det.
Og vi håper inderlig at dere alle synes
disse rallyavlede titanene var like utrolige som vi synes.
Skjønnhet!
Det er biler som takler alt tullet vårt
uten å miste sin majestet.
Men det er ingen tvil
om hvem som er eventyrets egentlige helt.
Evoen døde ikke én, men to ganger.
Umulig.
Og begge gangene reiste den seg fra de døde...
...og kjempet videre.
Det er derfor Evoen og dens reisefølge
er akkurat den typen biler en serie som dette
er beæret over å hedre.
Hei sann.
Shore til Jeremy, Richard, James.
Hvorfor har de dratt ned dit?
De drar lenger bort. Jeg mister dem.
De bare taxer.
Hva i...
De skal ikke være på det. Det er en rekvisitt.
De skal ikke egentlig ta av.
De skal være på det der.
Tekst: Marius Theil
Kreativ leder Heidi Rabbevåg