Hej och välkomna till toppen av Norge. Och specifikt,
den tredje mest nordliga fotbollsplanen i hela världen.
Hur långt norrut är vi?
Riktigt långt.
Vi är 20 mil norr om polcirkeln.
Och vi är längre norr om... än någonstans på Island.
Och det här är inte bara en fotbollsplan, som ett fält?
-Den är riktig, eller hur? -Ja.
Vem spelar de mot?
North Sea Oil Eleven, Oil Rig Eleven, jag vet inte.
-Trawlermen Eleven. -Var är byborna?
I alla fall, du går och hämtar bollen,
för jag ska förklara varför vi är här.
Du förstår, grejen är att vi är här...
Vi är här för att...
Sköt nästan bort benet.
För under hela 2000-talet
producerade rallyvärlden några av de mest spännande
fyrhjulsdrivna, fyrdörrars, familjebilar
någon någonsin hade sett.
Och det vi vill veta är
vilken som är bäst.
THE GRAND TOUR PRESENTERAR
I
EN SCANDI-FLICK
Det här är mitt val.
Och innan vi ens har börjat, här är den.
Subaru Impreza är bäst, och så är det.
Den bara är det.
Nu kom James med en av sina favoritsaker.
En motsatt åsikt.
Det är en fantastisk bil, Hammond.
Subaru är superb. Inte lika fantastisk som den som jag tog med,
som är en Mitsubishi Evo.
Ja, om du är på en riktig rallyspecialetapp
eller en racerbana är Evo lysande.
Men för att komma hem igen, skulle du ta Subarun för att den är
mer lämpad för den verkliga världen. Den är mer lugn.
-Lugn? -Ja.
Vem vill ha en lugn rallybil?
Den här snubben.
Nu visade Jeremy att han inte hade lyssnat på sig själv.
Hallå!
Sa du inte att man måste ta med den bästa rallybilen?
Det är det. Det är en Audi Quattro.
-Det är inte en Audi Quattro. -Jo!
Var står det "quattro" på den?
-Det gör det inte. -För det är inte en!
-Så där. -Lyssna! Det står inte
"Duke of Marlborough" på hertigen av Marlborough.
Men vi vet att han är hertigen för att hans förfader vann en strid.
Och den bilens förfader vann en strid.
-Vann två strider. -Du har kommit med fel sak!
Detta är en RS4.
-Det här är rallybilar. -En E-klassbil.
-Lyssna, jag är äldre än ni två. -Och äldre.
-Och med åldern har visdom kommit. -Vikt.
Gråa hårstrån och blöta gropar.
-Det är lite tungt, erkänner jag. -Är det? En tung bil?
Sa han och undvek den där.
-Mycket bra. -Förlåt.
-Vad? -Min telefon surrar.
Oundvik... Fortsätt.
Går inte att komma undan, eller?
-Precis! -Ja.
Du visste. Ja.
Mr Wilman.
Okej, vänta.
"För att ta reda på vilken bil som är bäst
"kommer ni att köra över det som både BBC och The Guardian kallar
"'Europas sista stora vildmark.'
"Ni kommer att köra hela vägen över Norge, Sverige och Finland,
"aldrig söder om polcirkeln,
"och ni måste ta er till Ivalo flygplats nära den ryska gränsen
"senast kl. 17.00 på lördag,
"för då går ert plan tillbaka till Storbritannien."
Så, vi måste... Vänta, vi måste komma i mål om sex dagar.
Vad är det, 80-100 mil?
-15 mil om dagen? -Över 15... I en Subaru Impreza!
-Det låter inte så knepigt. -Om vi var i en cabriolet...
-Med fyrhjulsdrift... -Eller rullskridskor.
Ja. Fyrhjulsdrivna sedan som inte är våra.
-Det här är väl ingen uppklarningsskur? -Nej.
Ska vi åka?
-Ja! -Ja!
Jösses!
Kör, kör!
NORGE
START - SLUT
Vi gav oss av, på väg österut genom de monokromatiska Lofotenöarna.
Och nu är det förmodligen en bra idé
att varna våra tittare som inte är biltokiga
att du är på väg att landa på planeten Nörd.
Nu ska jag förklara att det har funnits
212 olika versioner av Subaru Impreza genom åren.
Det kom en ny modell varje år,
och sedan en het nyvariant av den modellen,
och sen speciella begränsade upplagor
av de heta nya varianterna av den nya modellen.
Och varje medlem i det mycket aktiva och engagerade Subaru-communityt
har sin egen mycket starka åsikt om vilken som är bäst.
Jag säger att det är den här.
2003 WRX STi V-Limited edition.
Och... det är ljudet av min Twitter-inkorg som exploderar
med alla Subaru-ägare som säger att jag har fel.
Jag vet precis vad Hammond pratar om,
eftersom det under åren har funnits
tio iterationer av Mitsubishi Lancer Evo.
Och alla har varit tillgängliga med olika motorstyrkor,
det har funnits olika tillbehör, extrautrustning med mera.
Men jag tycker att Evos höjdpunkt var denna.
Evo VIII GSR.
Och det är ljudet av alla på alla Evo-forum på internet
som ringer och säger att jag har fel.
Denna Subaru och James Evo
har exakt 276 bromsade hästkrafter.
Och det fanns också en regel i World Rally Championship
som angav att motorn kunde ha en maxkapacitet på två liter.
Den kunde vara turboladdad.
Den här har alltså en fyrcylindrig tvåliters turboladdad motor.
Den är ett fullblod, speciell, robust.
Den är specialbyggd. Utvecklad för rally.
Det är bara affärerna.
Jag är den första att erkänna att de flesta snabba Audi är lite hopplösa.
Men ibland kommer de med en pärla.
Det fanns den ursprungliga 20-ventilers Quattro,
R8, uppenbarligen, TT RS, och denna.
2007 RS4.
De tre bästa motorer som någonsin tillverkats, enligt mig, är Lexus V10,
Alfa Romeos V6, och den här.
Audis 4,2-liters sugmotor,
V8 med 414 hästkrafter.
Gud, jag älskar V8:or.
James, hur många segrar i World Rally Championships har din Evo?
Glad att du frågade det, Hammond, för jag vet. Det är 26.
Det är imponerande. En hög siffra.
Här är ett större antal. Min har 46, vilket är många fler.
Jeremy, hur många segrar i World Rally Championships har din Audi?
Låt mig tänka.
Det är... ingen.
Ja, ingen. Ingen alls.
Det du har gjort genom att dyka upp på denna utmaning i din Audi inte-en-Quattro,
är exakt samma som att du dyker upp på din gård med en Lamborghini Aventador.
Ja, Lamborghini tillverkade traktorn, men det är inte en.
Du kan ta en massiv pisspaus i en Royal Doulton-tekopp.
Ja, de tillverkade pissoarer, men det är inte en.
Den är jäkligt mycket snabbare än era bilar.
Det är den inte.
Detta är den snabbaste bilen i alla miljöer.
Vi vet inte med rally, för den har inte varit i ett.
Det är inte det mest "vildmarksiga" stället jag har varit på.
En del av landskapet är ganska spektakulärt
men vägarna är inte stängda. Telegrafstolpar.
Det finns många saker som inte är "vildmarkiga" för en vildmark, ja.
För första gången är jag förbryllad över synpunkterna från BBC och The Guardian.
Men övertygad om att vi snart skulle komma in i vildmarken
så åkte vi till en biltillbehörsaffär för att fylla på med viktiga förnödenheter.
Jag vill köpa en vindrutetorkare till en Subaru Impreza WRX STi V-Limited edition.
Jag ska se om jag kan köpa några SD-kort för att spela musik.
Skit.
Gode Gud! Det finns absolut inget grepp.
Okej.
Herregud.
-Man behöver inte röra på benen. -Jag trodde att i vildmarken...
-Regissören nere. -Regissören nere.
Vi skulle komma och hjälpa dig, men kan inte.
-Är du okej? -Ja. Fortsätt.
Långsamt och med värdighet
arbetade vi oss alla fram till entrén...
...helvete.
Nej, det har inte fungerat alls.
Det har inte fungerat.
...där vi, som tur är, hittade lite friktion.
Jag tycker om att gå över. Titta på det här.
Det här är en vildmark, eller hur? Det handlar om överlevnad nu.
Jag kan se vad BBC och The Guardian menade.
Vad behöver du? Subaru.
Ja.
Vad är det för sort? Impreza, vilken?
-Outback, Impreza, Kombi. -WRX. Deras 2003
WRX STi V-Limited edition.
En av 555 tillverkade i Japan
-för att fira 2003... -BRZ?
...segern i förarmästerskapen i WRC.
Är det en G12, G22, G13, G23?
Jag vet inte.
-Vet du inte? -Men...
-WRX. Här är den. -Ja.
Jag förstår. V-10.
Okej. SD-kort.
Hur säger man "SD-kort" på norska?
"Jag är en tönt."
Hej.
SD-kort?
-SD-kort? -Har du dem?
För min bil är ganska gammal.
Jeremy?
-Vad är det? -Snögrepp.
Allt är på norska.
-Kommer antagligen inte ut i... -Vi vet inte vad det gör.
Jag vet inte, vi tänker "Snögrepp".
Ja, du sprayar på dina däck.
Spraya det på dina fötter.
Varför skulle du lägga Turtle Wax
-på något... -Spraya det på dina fötter!
-Lilla... -Underdelen av dina skor.
-Den här saken? -Med inköpen gjorda
gick vi tillbaka till bilarna.
Ja!
Och jag använde mitt inbyggda
utmatningssystem för varm vätska för att smälta en väg.
Masa er framåt.
Geni.
Tillbaka på vägen blev det svartvita landskapet ännu mer spektakulärt.
Herregud, titta på det.
Men det fanns en fläck på det.
Har ni sett den röda Volvo som har följt oss
sedan vi lämnade fotbollsplanen?
Jag såg den då när den kom ner där. Är det definitivt samma Volvo?
Med de fyra rektangulära rallylamporna i fronten?
Ja, det är samma.
Snart började vi få ont om bränsle.
Hur ska vi köpa bensin i vildmarken?
Kanske måste vi göra något av trädbark och skiffer.
Nej, det är okej. Titta, en bensinstation.
NÄRBUTIK
Medan vi laddade med bränsle och snacks...
EXERCISE? JAG TRODDE DU SA EXTRA FRIES
...märkte jag något.
-James? -Ja?
Vi har gjort några vänster- och högersvängar,
-och den... -Ja.
-Vet du vad jag tänker? -Ja.
-Mr Wilman. Ja. -Mr Wilman har försett oss
med en reservbil eftersom han antar att efter...
Tre år utan att filma?
Har vi glömt hur man kör och kraschar,
som Hammond förmodligen gör. Hammond, vi har löst det.
Titta.
-Det måste vara en reservbil. -Ja.
Det är en Volvo... Tre, fyra... Fem. En femdörrars.
Min syster hade en.
Jag måste säga att det kanske är den sämsta bilen
tillverkad av Västeuropa.
Och den har varit med oss hela tiden?
Det har den då. Ja.
När vi åkte vidare norrut blev vädret äntligen vildmarksaktigt.
Ja, det snöar.
Snöar.
Det är vad det gör.
Vilket hindrade mig från att demonstrera min Quattros överlägsna hastighet.
Ja, vi kan nog inte göra
en noll-till-100-körning här. Det är lite osäkert.
Detta är faktiskt irriterande,
för jag behöver sätta er två på plats.
Jag har blivit skymfad, jag har tagit det bra, tycker jag.
Men nu behöver jag bara lugnt och stilla
sätta er på plats.
Lycka till med det.
Men lyckligtvis, efter några, låt oss vara ärliga, fel svängar,
hamnade vi här.
Vad har vi kommit fram till?
Det här är intressant.
-Det är sten. -Det är en riktig tunnel.
Det har cementerats.
-Det är som en grotta. -Det är väl spraybetong?
-Bara till... -Ja.
Hallå.
Så tänds dessa lampor
-som man ser i de där skräckfilmerna? -Ja.
Vet ni vad jag tänker?
-Det här. -Tja, det är torrt,
-det är inte sladdrigt och det är rakt. -Det är rakt.
Föreslår du ett klockat race eller vem som kan uppnå högst hastighet?
Det måste vara högst hastighet, eller hur?
Tänk om...
Är det slutet?
Jösses, det här är häpnadsväckande.
Någon har en känsla av dramatik här.
Det här är... Det är ganska viktigt, skulle jag säga,
för tröstens skull slutar du före detta.
Du klarar dig, det finns en grusfälla som stoppar dig innan du träffar den.
Så individuellt, för vi kan inte göra det samtidigt.
Nej. Så vi gör det en i taget.
Hur skulle du spela in vilken hastighet du hade gjort?
Vi sätter en GoPro-kamera på instrumentbrädan...
-Ja. -...och den avslöjar hastigheten.
Någon annan åker med dig i bilen för att kontrollera hur snabbt...
Vi sätter oss inte i en bil när du kör mot en vägg.
Vi vet att du inte vet när du ska sluta.
-Ja, det måste vara GoPros. -Så jag kör först.
-Ja. -Eller du borde köra tvåa,
på grund av spillrorna efter att han gjort det.
Med alla lampor släckta,
ställde jag mig vid ingången till tunneln.
Känner du dig modig?
Jag menar, jag tittar... Det är skrämmande.
Du kan inte ens se var väggen är i slutet.
Det gör du när du kommer dit.
Det är problemet. Ögonblicken innan du anländer finns det...
När bilen snurrar nerför tunneln och mejar ner vardera ändar,
tills det bara är din stuga på väg...
Okej då.
Okej, jag tror att han gör det.
Kom igen, Jeremy. Var modig.
Gud, det är hjulsnurr där. Nej, jag får inget grepp.
Herregud, lamporna tänds inte!
Ski... Herrejösses.
Helvete.
Hur var det?
Du kommer inte att njuta av det.
Medan jag parkerade min bil i en sidotunnel,
tog James sin plats i starten.
-Är du redo? Okej. -Ja.
James May är redo.
Vi drar snart iväg. Var beredd.
Okej, jag har solstolen och en bra bok.
Börja när du är redo.
Det var en rask start för en James May.
Stor en, stor en, stor.
Hämta läkare.
Okej, är du okej att stå upp?
Okej. Kom med mig.
Jag hämtar en ambulans så kollar vi upp dig, okej?
Var är han?
Jag såg hans huvud bankas vid sidan av B-stolpen.
Jag menar, han flög... Han körde in i sidled in mot väggen.
Ambulansen är här, så de kan ta dig in,
så att de kan...
Det gör ont på baksidan av min rygg.
Som var? Nere i mitten? Eller mitten?
Ja. Ja, precis där din hand är. Där.
Hur mår du?
Lite skit.
Bilen är... visst?
-Den är inte bra. -Du kommer inte att köra den härifrån.
Okej.
Jag är i Volvon.
-Så inget är brutet? -Det verkar inte så.
-Ingen huvudskada? -Nej, jag har ont i nacken. Jag fick...
Pisksnärt.
Bra gjort att du inte dog.
Efter att James transporterades till ett sjukhus,
fanns det bara en sak vi kunde göra.
Vänta, här kommer jag.
Sätter den i växel.
Okej.
Här kommer han. Här kommer han!
Bromsning. Bromsning.
Japp.
Ja!
Det har varit en störning i styrkan.
Du har kommit på alla fyra hjulen med byxorna fortfarande på.
-Japp, behövde inte skära av dem. -Han är på sjukhuset.
När Hammonds körning var klar var det dags att avslöja resultaten.
Okej, jag har min här.
Jag kommer ungefär 78 där.
Japp, precis innan 80-strecket.
-Snäppet från 80, vilket jag tror... -Det är inte illa.
...är ganska bra. Men jag ska överraska dig nu.
James Mays.
-Det är precis samma sak. -Jag vet.
-Det är kusligt. -Det är kusligt.
Och han kör en bil som vi vet är mycket långsammare än min,
vilket betyder att han gjorde som du brukar
och accelererade alldeles för länge.
Han har stulit min grej.
Egentligen kan man inte säga att han inte avslutade,
-för det gjorde han. Det är där. -Han avslutade.
Men vi måste nog säga att han förlorade för jag avslutade
och kan köra hem i min bil.
Men först av allt, kom igen, du.
Vi är båda 78.
-Det är 32. -Ja.
-Och det är km i timmen! -Lite, ja.
Jag såg vad James gjorde,
och jag tänkte: "Nej, den här gången."
Det var ett bra experiment. Bra gjort.
Det var inte riktigt vad jag hade i åtanke.
Med vårt viktiga arbete utfört,
kunde vi ha åkt och träffat James på sjukhuset.
Men vi bestämde att det skulle vara mer intressant
att utforska dessa kusliga tunnlar.
Vad i helvete?
Grotta.
Det finns en där nere.
Vänta lite.
Jösses.
Det är en ubåtsbas från kalla kriget.
Det är inte... Det är det! Det är en underbas.
Och det är fullt av...
Med vapen. Marin...
Vad i... Var? Vad håller de på med?
De är specialstyrkor.
Okej, de här är landningsfarkoster.
Han ser inte särskilt glad ut.
Jag tror att vi är i vägen.
-Jag är väldigt ledsen. -Nej...
Vad finns här?
Hammond, vi kan ha kört in på ett kontor.
Vad?
Specialstyrkorna tittar på oss.
-Får jag bara fråga, är du norrman? -Förlåt?
-Är du norsk? -Jag är inte norsk. Nej.
-Var kommer du ifrån? -Nederländerna.
-Är du holländare? -Alla är holländare.
Holländare?
-Alla är holländska? -Alla är holländska.
Självklart.
Sitrep, holländarna och norrmännen är i krig.
Dagen har blivit konstigare.
Jösses!
Hallå!
Jeremy, du drar med dig en topphemlig ubåtsslang.
Ingen ska köra över när vi är i tjänst.
Ja. Förlåt.
De är holländska.
-Vad? -De är holländska.
Det som förbluffar mig är att ingen av dem har sagt:
-"Vad gör du här?" -"Vad gör du här?"
Jag ber om ursäkt.
Förlåt.
Tack.
Lycka till. Fortsätt.
Jag vet inte vems sida vi står på. När vi kommer ut,
är vi på den norska sidan eller den holländska sidan?
Jag ska bära flaggan för den som håller i pistolen.
Nästa morgon låg James fortfarande på sjukhus.
Så Jeremy och jag körde igen,
och tänkte mycket på de tragiska händelserna dagen innan.
Det är lustigt hur dessa saker påverkar dig efteråt. Jag menar...
Det var traumatiskt.
Springer nerför den tunneln och ser i slutet av den,
den där fantastiska bilen, skadad.
Bara tänk, Hammond, du har kraschat otaliga bilar
och det spelar egentligen ingen roll för de är bara
metall, plast och glas. Men Evo är mer än så, eller hur?
Ja. Det är inte en bil som du kraschar på vanligt sätt.
Det är en bil som blir skadad för det finns så mycket passion
insvept i den, från många människor.
Och vad som är värre för mig är att jag har förlorat min lekkamrat.
Jag har förlorat min bils naturliga sparringpartner.
Den enda bilen som kunde hänga med, leva med.
Jag sitter i en Audi Quattro!
Det är inte en Audi Quattro, det är ingen rallybil.
Störd av Hammonds kritik lade jag fram ett förslag.
Tänk om jag kunde hitta en rudimentär vildmarksverkstad
och förvandla den till en rallybil?
Okej. Om du kan hitta en och göra det,
gör jag det enda jag kan för att förbättra min bil, mer kraft.
Då är vi igång.
Så, om jag yobifierar min bil, och du ökar kraften i din,
då blir de naturliga rivaler.
Då är vi överens.
Okej. Ställ in gps.
Med vår moddingsplan överenskommen,
hukade vi oss och begav oss mot svenska gränsen.
DELBAS SVERIGE
-Uttag eller skiftnyckel? -Uttag.
Den här?
Tillbaka där vi hade övernattat,
var jag nu ute från sjukhuset och skötte om ett brutet revben
och försökte rädda den riktigt svårt skadade patienten.
Börjar framifrån.
Där under är kylaren trasig och läcker.
Oljekylaren är manglad.
Detta är laddluftkylarröret.
Du kan se, luftflödet genom det
kommer inte att bli som tillverkaren tänkt sig.
Det här bromsoket sprack faktiskt vid stöten och läcker nu.
Detta är drivaxeln.
Vilket är... Jösses.
Det är väldigt trasigt.
Kroppsarbetet är manglat.
Det här hjulet är inte rätt, det pekar åt fel håll.
Avgasröret, allt är nu
flera centimeter längre ditåt.
Den här bilen är extremt svårt skadad, men den är inte död.
Låt oss hoppas...
Jag borde inte ha gjort det... att vi kan få den i form igen.
Många mil framåt var vi i ännu ett vinterlandskap.
Det är ganska imponerande.
Men det fanns problem.
Det främsta var Quattros satellitnavigeringssystem.
Du är inte på en digitaliserad väg.
Jag är det.
Jag är på en digitaliserad väg. Var inte dum...
Kan ej tillhandahålla en rekommenderad rutt härifrån.
Du är inte på en digitaliserad väg.
Min navigator säger att jag är sex km in i skogen på vänster sida.
Vi är i vildmarken. Europas stora sista vildmark.
Jag misstänkte att så här långt norrut,
skulle gps kämpa för att se några satelliter.
Men det fanns inte tid att kolla upp det
på grund av ett annat problem.
Skräck.
Hastigheten på de mötande snöplogarna.
Nej.
Japp. Han kör i 170.
De är ordentligt engagerade. Nu kör vi igen.
Ja. Det är Kimi Räikkönens vinterjobb.
Men till slut lyckades vi hitta den svenska gränsen,
korsa den och nå staden jag hade siktat på.
Det här är staden, Hammond.
Det finns en verkstad här.
Det finns en god chans att det finns.
De har snömaskiner, plogar och saker som behöver lagas hela tiden.
Visst, vi hittade en vänlig lokalbo som lånade oss sin verkstad.
Och efter att ha köpt några delar i en tillbehörsbutik i vildmarken...
Tejp.
...började vi jobba båda två.
Jag med lite programvara för motorkartläggning,
och Jeremy, utan.
ALIENCH
-Hur går kartläggningen? -Klar. Jag håller på med fysiska saker nu.
-Jag gör inte mycket. -Kan du verkligen
-byta kartan så snabbt? -Ja.
Så du har helt förändrat den här bilens hjärna?
Saken är att vi är i Arktis nu, luften är kall och tät.
Mycket kallare och tätare än vad den är inställd för.
Så det betyder att det har mer syre i den...
-Luften? -Ja.
Den kalla luften är tyngre, tätare, mer syre i den.
Det blandas med bensinångan för att göra
härliga, stora, rika, saftiga explosioner där inne.
-Det är fantastiskt. -Ja.
-Okej. Jag ska göra... -James kommer att bli förskräckt
när han kommer hit för att upptäcka att...
Var har min domkraft tagit vägen?
Ingenstans. Titta på det där.
Malar.
Under tiden, tillbaka i Norge, var framstegen i min verkstad inte så bra.
Den biten borde finnas där.
Det ska vara rektangulärt.
Tja.
Okej, vad härnäst?
Nästa morgon syntes James fortfarande inte till.
Men Hammond och jag hade haft en produktiv natt.
Yobifieringsprogrammet är klart!
Vi har Audi rallylivré,
vi har hela Pink Floyd belysningsriggen,
och det går inte att förneka att det är en Quattro nu för se,
det står "Quattro" överallt på den.
Var är mina nycklar?
Jag la dem i badkaret så att du inte tappar bort dem.
Där.
Lysande.
Helt...
Har det frusit?
Ja, Jeremy, badet fullt med vatten har frusit med mina nycklar i.
Jag försökte stoppa det att frysa
genom att kissa i det.
Japp. Det skulle förklara den gula isen.
Du är sjuk i huvudet.
Det är väldigt roligt. Bra gjort verkligen.
-För att där är de. -Där är de, och ändå är de inte.
Det var kallt i natt, eller hur?
-Var det inte det? -Var det inte?
Efter att så småningom ha frigjort min nyckel,
kunde jag njuta av frukterna av mitt arbete.
Okej. Min bärbara dator har ökat kraften till 356 hästkrafter.
Jag har uppgraderat avgasröret, som ni kan höra.
Induktionsluftfiltersatsen. Lanseringskontroll. Antilag på turbon.
Och den bästa livrén av alla.
Det här är inte bara den bästa bilen här.
Detta är nu den bästa bilen någonsin.
Jag är som en hund med två kukar och en superyacht.
Under tiden, några mil bort,
hade jag stött på något ganska speciellt.
En frusen sjö med en inhuggen racerbana.
Och den var helt öde,
tills den plötsligt inte var det längre.
Japp. Hammond verkar ha fått tillbaka sina nycklar.
Jösses. Kom igen!
Vilken maskin!
Jag har ju inte rört motorn,
det behövdes inte, den är redan ett mästerverk.
Men jag har monterat ett fantastiskt nytt avgassystem.
Lyssna på den där V8:an nu.
Den ylar.
Jag kan krascha när jag vill! Detta är himmelriket för mig.
Motsatt lås. Skandinaviska in den.
Håller den.
Detta smickrar bara de inkompetenta.
Jag är nu helt svensk.
Kommer nära.
Hammond, du tror att du vill komma förbi.
Nu ska jag släppa lös mitt hemliga vapen.
Redo?
Kom igen, Clarkson!
Vad i helsike?
Du var inte redo för det?
Affärsmansbil, så fan heller.
Det är mitt nya handgjorda avgassystem.
Det är utformat för att hindra dig från att köra om.
Vi är på en frusen sjö.
Smälter det är det bara en sjö.
När jag hade grillat klart min kollega,
stannade vi för att inspektera skadan han hade gjort
när han hade slagit mot en snövall.
Jag har tappat halva fronten.
Det ser nu ut som om den varit i ett krogbråk.
-I alla fall. -Mer jobb att göra.
Hammond for för att hitta verktygen han behövde för att laga sin bil,
och medan han var borta, modifierade jag en av hans modifikationer.
När som helst, var som helst Var som helst
Finns det en underbar drink du kan dela Det är Martin
Innan Hammond lade märke till mitt hantverk, fick vi besked om
att kapten Slow var på väg att anlända.
Och detta fick oss att undra:
"I vad?"
Jag är i konflikt eftersom jag desperat vill att han ska vara i Volvon
och jag vill desperat att han ska vara i Evon.
Jag vet. Jag vill att han ska vara i Volvon
eftersom han förtjänar det för att ha skadat Evon.
Ja.
Lägg av.
Jag är upprymd.
Hallå!
Vi är... glada och arga samtidigt.
-Den är inte snygg. -Nej, den är som Frankensteins Evo.
Men den lever också.
Vad var trasigt på den?
Tja, laddluftkylaren, kylaren, oljekylaren, hjulet, dragbenet,
övre dragbenet, drivaxeln, chassin, skenan, dörren,
-avgassystemet, motorn ur linje. -Du blev skadad.
Värre än så. Hälften av människorna i världen hatar dig
eftersom du förstörde en Evo. Folk är uppdelade i
människor som gillar Subaru eller Evo, men andra halvan av världen
hatar dig också för att du tog bort Subarus konkurrent.
-Så alla hatar dig. -Den är fortfarande här.
-Ja. -Du har missat många tester.
Vi har konstaterat att Audi är snabbare än Subaru i tunneln.
Vi har konstaterat att det är roligare på en frusen sjö och fortare.
Det har vi inte konstaterat.
-Det har vi. -Nej.
Andra saker du behöver veta, James.
-Ja? -Norge är i krig med Holland.
-Gud, ja. Se upp. -Är det?
Riktig överraskning.
Så var är era bilar?
-Är det faktiskt den? -Ja!
-Vi har varit upptagna. -Vi har...
Vi har verkligen jobbat hårt.
Vi har gjort viktiga tester, och detta.
Hur som helst, vad gör vi härnäst?
Mr Wilman gav oss svaret på det.
Vi skulle se vilken av våra bilar som var bäst på skijoring,
en sport där du tävlar runt en frusen sjö medan du bogserar en skidåkare.
Galet?
Ni vet inte ens hälften av det.
-En av dem har bara ett ben. -Vad?
Men tappade han det andra i detta?
-God eftermiddag, mina herrar. -Hej.
-God eftermiddag. -Hej, god eftermiddag.
Därefter följde ett typiskt mångordigt skandinaviskt samtal.
Gör du det här för att det inte finns många berg att åka skidor på?
Ja.
Hur vinner man?
Den snabbaste vinner.
Men snart började pratet att flöda.
Se den där snön...Vad bogserar snöskotern?
Den tar ut boden på en biltur.
För fiske.
-Vad? -För fiske.
-Pimpling. Pimplingskoja. -En fiskekoja.
-Är den på skidor? -Ja.
Så det är en husvagn.
Ja, men på skidor.
Det är ganska bra.
Efter distraktionen återgick vi till uppgiften.
Hur snabbt går det normalt?
120.
-Vad? -120.
-Det är kilometer i timmen, ja? -Kilometer.
-Det är fortfarande 70. -Jag skulle inte...
-70 miles i timmen? -Ja, närmare åttio.
-Vad? -Ja.
-Vi har aldrig gjort det här. -Ja.
Så vi kör inte så fort.
Det är väl upp till oss.
Det är problemet. Det är upp till oss.
Vi har kört runt den här banan.
-Inte jag. -När jag följer den andra,
han vet inte vad han ska göra i hörnet, eller hur.
-Ska han vända tidigt... -Vad bilen ska göra.
Era bilar är intakta.
-Jag menar, de flesta... Era bilar. -Nej, hans är... Ja.
Han tittade bara på mittpedalen och tänkte: "Nej, den behöver jag inte."
Ännu inte övertygade om att det var en bra idé,
ställde vi upp till start.
Det är det andra dumma vi har gjort på den här resan.
Hur kallt tror du att det kommer att vara på skidor i 80 miles i timmen?
Otroligt kallt.
Kommer värmen från mitt avgasrör att hålla honom varm?
Man vill inte avsluta med lite bacon i änden av ett snöre.
Nu kör vi.
Det är en man i min backspegel,
och han hänger med mig. Det är alarmerande.
Vart tar det vägen?
Skär av Hammond.
Fasen.
Förlåt.
65 miles i timmen och han är fortfarande där.
Det här är skrämmande. Jag kör hellre i den tunneln igen.
Det är 80 miles i timmen vi just har uppnått.
Jag vill komma i kapp Jeremy mer än något annat,
men jag vill inte döda någon annan i processen.
Hammond kommer ikapp.
Han vill att jag ska köra fortare. Han är galen.
Jag åkte brett.
Nej!
Jag har ledningen.
Det är ett misstag.
Skit. Jag har tappat honom.
Okej, sista varvet.
Genom den svåra biten.
Kom igen!
Funktion är bra men det slår inte motorn.
Min motor är mycket större.
-Kom igen! -Kraften i V8:an är mäktig.
Ja!
Fick honom. Är han...jag glömde kolla. Han är där än.
Var är han?
Tack och lov!
Efter att ha tagit farväl av dessa dåraktiga män...
-Gubbar! -Tack.
Ja, det var ett nöje.
-Jag kan inte svenska för "tack". - Skrämmande upplevelse.
Ett stort skådespel och otroligt modigt.
Vi fortsatte vår väg.
Och en timme senare,
kom jag på något.
Det är första gången sedan vi gav oss av
som jag verkligen har känt mig som i en vildmark.
Det finns inga bevis någonstans på människans existens.
Det finns ingen stad, det finns ingen by,
det finns inget... hotell?
Killar, jag älskar vildmarken, men var ska vi tillbringa natten?
Jag har tänkt samma sak.
Det är väldigt skönt att känna att vi äntligen är där ute,
men det finns inga hotell.
Det börjar bli ganska mörkt också.
Ja, varför tänder du inte ditt ljus?
Jag säger "ljus".
Jag har fått mitt ljus på.
Vill du se mina lampor, James?
Tja, jag ska säga nej men... Ja, så. Bra gjort.
Vi körde i timmar och det fanns fortfarande inga tecken på liv.
Det är minus 6,5 grader där ute.
Seriöst, vad ska vi göra?
Kom igen.
Men till slut, när vi närmade oss en skog,
såg vi i mina strålkastare konturerna av en byggnad.
-Undrar vad det är? -Nja, jag vet inte.
Det här är som en överlevnadshydda.
Detta lämnas så att om du är fast i vildmarken,
kommer du in och tar för dig. Den har alla grunderna.
-Så, det här är som en samekoja. -Trähög.
Kött!
-Allt är fryst. -Köttet blir bra.
-Vi kan tända en brasa. -Vi måste få en brasa tänd.
-Håll den. -Tjatar du fortfarande om dina revben?
Titta på det här.
-Fasen. -Din stora klant.
Tappade du det?
Men det spelar ingen roll.
Ja!
Köttigt.
-Fy fan, det är fantastiskt. Ja. -Visst?
Vi har haft ett äventyr i vildmarken.
Det är sant. Vi lever en vildmarkslivsstil.
Vi skulle kunna äta Rudolf. Vilka var de andra?
Donner och Blitzen. Vilka var de andra renarna?
Flatulens, Pung och Stingrocka.
Steve. Robert.
Rudolf?
-Ja. -Doner och Kebab.
-Underhåll. -Det fanns ingen som hette Underhåll.
Bob.
ABISKO SÁMI besökscenter
Killar.
Vad fan är det?
"Denna torvkoja är den centrala delen av lägret.
En av dessa var..." Vi har sovit i en museiutställning.
Det finns en presentbutik.
SAMISKT HANTVERK
-Jösses. Och de har lite... -Det finns en klappning...
De klappar renar.
-De vet inte... -Nej, det vet de inte.
-...att vi har varit där inne hela natten. -Jag har inga byxor på mig!
Får jag föreslå att du tar på dig byxor?
-Ja. -Och packa ihop.
För det jag ska göra är att gå tillbaka till bilarna.
Jag njöt av att titta på hyddan.
-Ja! -Gjorde du?
Det var intressant, Hammond.
-En riktigt snygg look. -Väl värt 10 eller 15 minuter av din tid,
-visst? -Igen...
Vi trodde att vi var i vildmarken...
Hammond!
Det är säkert någon slags galen väderhändelse.
Som en stråle kyla men... den kunde ha träffat vem som helst av oss,
men det har drabbat dig.
Om du blir träffad av en av de där isstrålarna,
-slumpmässigt... Men det... -Du gjorde det här.
Eftersom jag lade dina nycklar i is, la du hela min bil...
Hur gjorde du det där?
Långsamt och samtidigt flinande.
Förlåt.
Fast det är snyggt, eller hur? Se!
Det är okörbart är vad det är.
-För tillfället. -En otrolig effekt.
Men i juni...
Du ska hjälpa mig att få bort isen från bilen.
Det ska jag...
Och också inte.
Hur tror du Jeremy kommer att lösa det lilla problemet jag gett honom?
Hur lång tid
innan han säger: "Okej, jag sätter eld på den!"
En halv minut?
Ja!
Det är bra.
Godmorgon.
Det här kommer att ta en evighet.
Jag har överdrivit det.
Han kunde bara prata mycket, för den heta luften skulle så småningom
smälta isen på bilen, eller hur?
Traditionell samisk eld.
Hammond och jag körde vidare österut, genom det tomma landskapet,
med mig fortfarande häpen över hur Evo hade kommit tillbaka från de döda.
Tänk vad som hände med fronten.
Det främre dragbenet böjdes tillbaka mot sig självt.
Men här är vi.
Temperatur, absolut stabil.
Styrning, bergfast.
Jag skulle inte ha trott det.
Om vi var i en gammal svart-vit brittisk nyhetsrulle,
skulle det beskrivas som "en modig kille".
Men det är mer än en modig kille. Det är otroligt.
Snart närmade jag och Richard oss gruvstaden Kiruna.
Jag vet inte så mycket om det, förutom
att den är värd för världens största underjordiska järnmalmsgruva.
Vilket tyder på att det inte är... snyggt?
Jag förväntar mig inte Bourton-on-the-Water.
Nej. Håller med.
Återigen, järnmalm är mycket viktigt,
och svensk järnmalm var mycket betydande
för Storbritanniens framgång under industrirevolutionen.
Historielektion.
När Darbys utarbetat hur de smälte järn med kola
i stället för att behöva elda kol gjort av ved, var vi iväg.
Det ligger faktiskt lite mer bakom det. Det var en förenkling.
Och ändå, på något sätt, mer än tillräckligt.
Så småningom kom vi fram till själva staden.
Det måste vara det. Det måste vara den verkliga gruvan.
Nåväl, en bra sak.
Eftersom det här är en stad och en slags praktisk stad,
kan vi fylla på med allt vi kan behöva på vår resa
genom vildmarken.
Under tiden, på isstationen Zebra,
gjorde jag äntligen framsteg.
Eld, ingen nytta alls.
Hammare, det enda som fungerar.
Rörelse!
Min mamma skulle se på hålet i fönstret och säga:
"Ja, det är klart, vi kan gå till skolan nu, Jeremy!"
Ja.
Vi är iväg.
Borta i Kiruna hade vi hittat världens manligaste butik.
-Okej, det här... -Vänta.
Nej!
Det säger gruvstad.
"Vad bryter du?" "Järnmalm!"
-Det måste... -Jag ska sätta ihop min bil igen.
Har vi krympt eller är alla större än oss här?
-Jag vet inte. -Jaha?
Har inte mina glasögon.
-Det är en yxa. -Ja.
De här är som striglar.
Om vi fastnar, vilket vi skulle kunna i vildmarken.
Det här är striglar, vinschar och sånt.
Spärrrem.
Och vi är förberedda.
Med vår överlevnadsshopping gjord,
satsade vi på en välförtjänt matbit.
Lustigt, jag brukar inte satsa på målare, men någon gång...
Hallå.
Du klarade det!
Vad...
-Vill du ha pizza? -Ja.
-Fick du bort isen? -Ja... Mestadels.
Det var säkert kul. Det var en riktig utmaning.
Vad gjorde du?
Eldkastare.
-Vi gissade eld. -Mejsel.
Njut av din pizza.
Ska vi kalla en vapenvila för fåniga isrelaterade skämt?
-Nej. -Okej.
Du kan få en liten bit.
-Låt honom inte få någon. -Liten bit.
-Har ni sett det här? -Vad?
Det är en husbil.
Jag ska berätta vad det här är.
Järnmalmsgruvan, kanske ni har märkt, på väg in.
Svårt att missa.
Flötsen går under staden.
Gruvdriften.
Och husen börjar...
-De försvinner? -Nej, faller ner i hålet.
-Så de flyttar stan. -Hela huset på en lastbilsgrej?
-De flyttar bara huset? -Flyttar hus, bokstavligen.
Plockade upp dem, satte dem på en lastbil, flyttade dem bort från gruvan.
-Där, titta. Ni kan se. -Ja.
Det är flötsen och staden faller.
Ger mig en idé dock.
-Vad? -Ni vet de där husen vi såg på skidor
vid sjön? Vadå, igår?
Tja, jag vet att när vi väl kör... Vart ska vi?
-...österut härifrån... -Jaha?
...mot Finland och in i Finland,
blir det mer vildmark än det har varit.
Varför hämtar vi inte hus...
-...och bogserar dem bakom våra bilar? -Vad?
-Ja, det är bara en husvagn. -Nej. På skidor.
Men vi kan omöjligt dra ett helt hus bakom oss.
Jag menar inte att vi tar en herrgård med sex sovrum.
-Vad tänker du på? -Något emellan
en hundkoja och det.
-På skidor? Skidor då. -Det är inte så hemskt.
Vilket hus du än vill.
Det är en smart idé. Så med det och provianten vi har köpt klarar vi det.
-Har ni handlat? -Ja, vi har fantastiska grejer.
När det var klart hittade vi en verkstad...
och nästa eftermiddag,
stod husen klara.
Låt mig...
prata igenom mitt geni med dig, om jag får, Hammond.
Enkelsäng. Pälsfilt.
-Syntetisk? -Ja.
Sen har vi en braskamin.
Hornlampor tänds här.
Och så, extern belysning på min veranda.
Det är lite stort, eller hur?
Det är inte stort.
Jämfört med min är den det.
-Ja. -Ja.
Traditionell svensk hydda.
Perfekt på alla sätt.
Detta är vad de använder. Compact living.
Matlagning i mitten.
Luft kommer in under, går ut genom skorstenen.
Håller det hela varmt.
Denna sits förvandlas till en säng.
-Jag har belysning... -Vänta.
Måste man sova i C-form?
Nej. De där bitarna går där och där.
Förvandlas till en säng för sovläge,
men det är sällskapligt, håller dig varm, lagar mat...
Vackra lampor.
Varför gjorde du det inte fyrkantigt? Du skulle få mer utrymme.
De har traditionellt sett den här formen. Jag har en sån här hemma.
-Klart du har. -På riktigt. Det är lysande.
Man grillar i den med dina vänner, och du vet...
Har du just stulit en busskur?
Min tanke var att när jag ligger i sängen,
kan jag titta på norrskenet utan att behöva gå ut.
Om jag bara hade tänkt på det.
Det här är som människor som letar efter mat i skogen.
Du har sökt föda.
Istället för svamp är du tillbaka med en busskur.
Det är en smart grej. Jag vill inte titta ut genom mitt fönster
och se dig...
-göra manssaker. -Jag ska inte parkera nära dig.
Avtäckningarna över, det var dags att ge sig ut på vägen.
Nu kör vi.
Det går.
Jag har börjat!
Vi rör oss. Nåväl, hittills.
Och det fungerar. Det är perfekt.
Killar, jag verkar ha frusit fast i marken.
Richard och jag gick därför ut för att ge honom en knuff.
Är ni redo?
-Vad gör du? -Tre, två, en. Kör!
-Ja. -Ja.
Fortsätt så, James.
Tack.
Jag är iväg.
Det fungerar!
Å nej! Nej.
Åh, jösses.
Panik.
Det är svårt att beskriva hanteringen av Audi nu.
"Värre" är ett sätt att säga det.
På plussidan hade dock våra storslagna konstruktioner
löst våra bostadsproblem.
Och vi var nu på väg mot den finska gränsen.
Jag är en riktig nomad i den snöiga vildmarken.
Fick med mig mitt hem.
Fantastiskt.
Det är en strövande by.
Hej, fina svenska människor.
Nu säger satellitnavigatorn att ta till vänster här.
Nej!
Där rullade jag nästan mitt skjul.
Stöter till.
Stadigt.
Jeremy, är du säker på den här vägen?
Ja. Det är jag inte.
Nej, jag är inte det.
För min navigator erkänner inte, för den är tysk,
att den bara kan se en eller kanske två satelliter.
Så den vet inte riktigt var den är.
Tack vare Quattros överlägsna kraft,
var jag snart långt före tvåliterspojkarna.
Men mitt tunga skjul gjorde min V8 lite törstig.
Jag kommer att behöva bränsle snabbt.
Lägg av, en bensinstation.
Kära nån.
...helvete.
Skit.
Kraschat in i en bensinstation är vad jag har gjort här.
Skit.
Godmorgon.
I det ögonblicket kom min kollega.
Okej.
Och anmälde sig frivilligt att hjälpa mig ur mitt problem.
Ska jag gå? Ska jag stå på det?
Helt höger och backa, det kan hjälpa.
Tror du?
Du ser?
-Ja? -Det går bra.
Snäv höger in.
Okej.
Och sedan framåt.
Så här i efterhand har jag gjort ett misstag.
Skit.
Vad slog jag?
Alla de där stora metallsoporna.
-Slog jag i återvinningskärlen? -Ja, ett antal av dem faktiskt.
Å nej!
-Titta vad vi har gjort! -Vi?
Det är byns anslagstavla.
Musiklektioner, blockflöjtslektioner. Det finns en flygblad för barn.
De kommer inte att märka det.
-Jo. Den är på sidan! -Den är jävligt tung.
Vi kommer aldrig att få upp den igen.
Det är det enda de har.
Snö och en anslagstavla.
Med tanke på situationen verkade det ohyfsat att klaga på min egen skada.
Det kommer bli blåsigt där inne nu.
Så efter att herr Långsam dykt upp lämnade vi platsen
och försökte dra så lite uppmärksamhet till oss själva som möjligt.
Killar, vi ska åt andra hållet. Stanna.
Varför sa du inte det innan jag gav mig iväg?
Nej.
Fällknivsverkan.
Har vi ladugårdsdans nu?
Tillbaka på vägen var trafiken lätt.
Så efter några mil blev vi lite uppspelta.
Kör du om mig, din galning?
Skidbodsracing, ny grej.
Herregud.
Så här i efterhand var det ett misstag.
Jag gjorde den arg!
Driva!
Åh, nej, det kommer en busskur på insidan.
Till och med James Mays buss...
Jag ska ta honom.
Åh, jösses.
Lite sprudlande. Jag... Ja!
Jag har inte gjort något roligare än det här i en bil
på riktigt lång tid.
Jag hoppas att det inte är sånt skoj som slutar med blod och rättsfall...
-och sprängda artärer. -Sväng vänster.
Vänstersväng. Åh, plötsligt.
Skit.
...helvete.
Det är en vänstersväng och jag har haft en olycka till.
Du är en idiot.
Ändå organiserade min kollega för andra gången på två timmar en räddning.
Om vi får den här strigeln och en till strigel till trädet...
Håll er undan.
Ett litet ryck kan göra det. Ja, så där.
-Mycket bra. -Hurra! Något vi gjorde fungerade!
Något som vi gjorde,
-och det fungerade. -Inte jag.
-Vi var där. -Vi var där när det hände.
Där är det.
Det mäktiga skjulet är återigen i farten!
Några mil senare, levererade min Amstrad-navigator
oss äntligen till den finska gränsen.
Det är Finland där borta på andra stranden av denna frusna flod.
-Detta är en internationell gräns. -Ja.
Så hur korsar människor mellan Sverige och Finland om,
säg, det är sommar?
Ja, du tar upp en bra poäng där, James.
Den här navigatorn har blivit galen.
Hur som helst, nu kör vi.
Hej, Finland!
Ja, det här är lite mer på riktigt, det här är vildmarken.
Få problem här ute, och vi är långt ifrån alla och allt.
Men det är okej, vi har våra hus med oss,
vi hittar en glänta i skogen, vi slår läger.
I vildmarken.
När vi klättrade gav skymningen vika för mörkret.
Och så kom det en storm.
Det här har blivit lite farligt nu.
A, det har blivit mörkt, och B, det är en snöstorm.
Jag menar, en ordentlig snöstorm.
Detta är...
långt ifrån bra nu.
Insidan av min vindruta har isat.
Tror jag kanske behöver...
Tja, det här är bara hopplöst.
Jag tycker att vi stannar här. Jag tycker inte att vi fortsätter.
Jag går in! Jag ska få igång elden.
-Ska jag komma och hjälpa dig? -För all del.
Allvarligt.
Herregud.
...helvete.
Jag kan ha lagt i lite tändvätska.
Tack för att du sa till.
Jösses, det är så kallt.
Tack och lov, nästa morgon
hade stormen passerat.
Kallt.
Herrejösses.
Okej. Vad vi har gjort...
är att vi har tältat på en skidbacke.
Den röda banan, sett till utseendet.
Vad i...
Det är vad du får för att kapsla in min bil i is, antar jag.
Vad...
Bra.
-Vad? -Dags att gå upp.
Var är vi?
Det är intressant. Det visar sig att vi är i en skidort.
Vad?
Jag vet.
Jösses. Det var bra att vi slutade när vi gjorde det.
Jag vet.
Hammond är redan i botten.
Vad? Hur?
På sina skidor?
Ja, och hans skjul.
Hans skjul gick ner i botten?
Ja, jag kanske har... Knuffade lite.
-Lite. -Knuffade du hans skjul nerför backen?
För han sa alltid att han ville åka skidor.
Ignorera honom, vi har det stora problemet för vi måste på något sätt bogsera
dessa dit ner, och det är en röd bana.
Egentligen hade jag det stora problemet...
eftersom mitt hus nu var förstört och jag behövde gå upp till min bil.
Detta innebar att använd draggrejen som skidåkare använder,
och problemet där var,
jag kan inte åka skidor.
Skidor.
Nej.
Fler skidor.
Snowboards.
Nej.
Vänta.
Ja.
Under tiden tillbaka på toppen,
försökte jag koppla upp min bil till min busskur.
Jäklar!
Okej. Min plan...
att försöka hindra min väldigt långa släde...
från att svänga runt,
är att fästa kablar i hörnet här och hörnet där,
och hörnet där, och hörnet där,
för att hålla den rak.
Förlåt.
Ursäkta.
Okej, vänta. Höger hand ner... Tillbaka.
Lite vänster, lite höger. Rada upp.
Skit.
Skit!
Jösses!
Nej!
Detta lämnade bara mig...
och två skjul.
För Guds skull.
Okej.
Hammond.
-Hammond, kan du hjälpa mig? -Nej!
Efter att äntligen ha fått mitt skjul kopplat var jag redo att åka.
Okej.
Är allt i sin ordning? Antisladdsystemet är avstängt. Bra.
Jeremy, kommer du ner hit idag?
Jag kommer. Det är svårt eftersom jag har ett skjul bakom min bil.
Lysen, ja.
Remmar är på. Skit.
Antisladdsystemet är avstängt.
Nu kör vi.
Ta det här stadigt.
Det är vad jag måste göra. Stadig.
Håll det rakt, Jeremy, håll det rakt.
Ditt skjul brinner.
Hur har jag gjort detta?
Nej, det går inte att stanna.
Jag sätter fart.
Försöker släcka lågorna på det sättet. Som i Memphis Belle.
Jag försöker understyra mig till stopp.
Herregud!
Det kan ha något att göra med ditt flammande avgasrör.
Skit.
När branden väl var släckt,
inspekterade jag skadan.
Jösses! Bränd.
-Det är i alla fall varmt. -Remmarna funkade.
-Ja, men... -Nej, nej.
Sluta. Innan du går in på din negativitet...
Okej.
Dessa remmar stoppade det...
Du vet, hela vägen hit svängde det runt hela tiden.
Det löste problemet.
-Bra tänkt. -Precis.
Följaktligen har den överlevt att sova i en natt till.
Det här har gått bra.
Nu var vi alla hemlösa.
Och vi hade ett annat problem.
Flygplatsen kan ha varit bara 16 mil bort,
men att hinna i tid i Finland,
som har de tuffaste hastighetslagarna i världen,
skulle vara knepigt.
Det gav mig dock en idé.
Lyssna, vad vi har fastställt är
att Audi är den enda bilen som kan dra en släde nerför en röd bana.
Och sätta eld på den och förstöra den.
Men det är den enda som gjorde det, din gjorde det inte.
Jag gör ett grundligt test på bilen, och för att vara ärlig,
gjordes ett mycket grundligt test på Evo.
Så kom igen, Hammond, visa oss hur snabbt Subaru går.
Jag gör inte det här.
Varför inte?
Eftersom de är strikta på nästa nivå när det gäller fortkörning.
De tar inte bara reda på om din bil är beskattad,
de kollar för att se hur mycket du tjänar
och sedan bötfälla dig därefter.
Han har rätt. De gör det.
Det är sant, en finsk korvmagnat fick böter på 116 000 pund
för att ha kört 80 kilometer i 40 kilometers zon.
De menar allvar med det.
Kom igen, Hammond. Du har råd.
Sätt ner foten, se hur snabbt du kan få det att gå.
Det gör jag inte. Inte ens jag faller för det. Nej.
På grund av hastighetsbegränsningarna var jag orolig att vi skulle missa flyget.
Men sedan fick jag en idé.
Vi kan inte köra snabbt på vägarna, men vi kan köra snabbt på den här sjön,
som faktiskt sträcker sig en lång väg mot flygplatsen.
Okej, nu kör vi.
Hastighet och kraft.
Inga hastighetsbegränsningar här.
Vilket svin!
Han genskär mig som en galning och en slusk!
Du kan inte ta mig!
Testa att köra hit, allt är platt...
Åh, jävlar!
James har kört igenom, alla. James har kört igenom.
Rör dig inte.
Skit.
Kan du komma ut?
Är du på botten?
Jag menar, är det isen under honom?
Kan bara vara på en sten.
James, det som har hänt är att din främre spoiler
är inkilad i något som ser ut som fortfarande intakt is.
Det är mot en sten eller isen.
...revben.
Du är nästan ute. Sätt dig på bagageluckan.
Tror du att bilen står på en isplatta?
Nej, jag tror att den bara är inkilad i lite is.
Om den går ner så simmar jag, men vi måste rädda bilen.
Hitta ett sätt att dra ut bilen.
Dra ut bilen så följer jag med den.
Har du... Du kan bogsera.
Vi kan inte komma tillräckligt nära för att dra ut den med våra bilar.
-Jag kör inte närmare... -Nej, jag ska inte gå nära men...
Kör inte bara närmare...
Det ska vi inte. Så draglinan är ute.
Men jag har verktyg.
Vi tänker på vad vi har. Ja. Okej, låt oss titta på verktyg.
Kompis, jag såg en video... Skratta inte.
Jag gillar att granska återhämtning,
-offroading och sånt. -Ja.
Jag såg dem göra en isräddning.
Det finns ett sätt.
Du kan använda ett träd som vinsch.
Gå inte iväg, James. Vi kommer tillbaka.
Åh, nej, jag skulle gå och ta en kaffe.
Detta är ett räddningsuppdrag.
Det finns bara en chans att den fortfarande kan köra igen.
Om det inte hydrolockade motorn.
Men vi måste få ut den. Det är... Herregud.
Jag tror inte att den är redo att köra.
Det är en överlevare.
Så vad är planen?
Han har en. Jag förstår den inte, om jag ska vara ärlig.
Såg detta på internet.
Jag har gått igenom.
-Redo? -Ja.
Okej. Du har en bro för att fly.
När ska du säga tack?
Okej. Det har inte fungerat än.
Finns det något sätt vi kan få ut bilen men lämna honom där?
-Jag tror att det är bra. -Jaha, May.
Knyt denna ordentligt och fäst den på dragkroken.
Ja, okej.
-Den är på. -Ja?
-Är det allt, Hammond? -Ja.
Det är byggt.
Vadå, är det bara en stock i ett hål?
Japp.
-Bunden till en annan stock? -Japp.
Och du tror att det räcker för att dra ett och ett halvt ton bil som...
Ja.
-Stocken i mitten svänger. -Det ska den göra.
-Ska den? -Det är vinschen.
Stocken i mitten svänger och drar in repet.
-Hammond, vet du vad? -Det fungerar.
Det fungerar.
Jag är uppriktigt förbluffad.
För att... Titta på det. Okej, vi måste få bort honom.
Kan du lägga stocken mellan där och förarsätet,
så att jag kan klättra över dörren till den fina biten, upp på land?
Han är räddad.
-Okej. -Tack.
Gick motorn, så vitt du vet, under vattnet?
Jag tror inte det.
Vi måste försöka hålla motorn...
ovanför vattnet.
-Låt oss göra det. -Vi måste bara sätta igång.
Vi började vinscha,
bad att det som höll bilen uppe skulle hålla motorn borta från vattnet.
Hur mycket tål repet?
Jag vet inte. Det är bara rep.
Skit. Den sjönk.
Bilen har åkt ner längst fram.
Okej.
-Har den glidit av kanten? -Ja.
Vi måste skynda oss för motorn är i vattnet.
Okej.
-Den rör på sig. Titta! -Det gör den!
När baksidan av bilen väl var tillräckligt långt ute,
var det dags för nästa del av min plan.
Så här?
-Hammond? -Ja, det stämmer.
Jeremy, är du redo?
Två sekunder.
-Bilen rör sig. -Den är under spänning.
Bilen rör sig.
Bromsljus! Varför tändes bromsljusen?
Elsäkring.
-Okej, James. -Ja.
Din motor är ur vattnet.
Det största problemet är...
att den sitter fast på ramen.
Men när den nu var ute ur hålet,
kunde jag komma tillräckligt nära för att använda min V8.
Stanna.
Din tur. Varsågod.
Ja, en till.
-Det blir bra. -Den är ute!
Vilken bil det här är.
Den har ryckt ut Evo, den har räddat Evos liv. Din snygging!
Men frågan var, hade den det?
Skit.
-Titta på framlyset. -Herregud.
Okej. Det du har, James,
-är det en del att göra. -Japp.
Hammond, vad du och jag måste göra är att ta planet hem.
Ja. Laget kommer först.
Laget kommer först. Vi har varit ett team.
Tack för det.
Vi ses i något.
Volvo.
Jag tror inte att han fixar det den här gången.
Det är en tuff bil och jag älskar den, men jag tror att den är död.
Vi är alla sena till det här planet!
Kom igen, kom igen
Sjön gav vika för snabba skogsstigar,
som var den perfekta miljön för att sammanfatta våra bilar.
Om jag kan likna dem vid hundar, vilket jag kan,
är Evo som en räddningshund som blivit fruktansvärt dåligt behandlad
av sin oansvariga ägare, och du älskar den för det.
Sedan är det Subaru, som är som
en förtjusande, men i slutändan rätt irriterande terrier.
Och så är det Audi Quattro som är som en labrador.
Briljant på absolut allt.
En Quattro är inte bara till jul.
En Quattro är för livet.
Jag säger inte att Subaru kan göra allt,
anpassa sig för att passa industrins kapten och slagskämpen inom dig.
Det gör det inte. Du måste ändras för att passa den, och det är poängen.
Den mest milda prästen kunde lämna predikstolen
med vänliga ord till sin flock, hoppa i en Subaru Impreza,
och han skulle köra, ja, så här.
För det är vad den gör.
Vi fortsatte sedan vår väg till flygplanet.
Det är stängslet för flygplatsen.
Någonstans där inne finns vårt plan.
Och nu är vi i Örnnästet.
Åh, jösses, en maskin!
Vilken ankomst.
Det måste vara det.
Snyggt plan.
-Ja. Fin målgång. -Visst?
Vi hade faktiskt kommit hit snabbare än väntat,
vilket innebar att vi hade lite tid att döda
i väntan på James.
Jag funderade när jag körde.
Om din bil ursprungligen designades för att köra rally,
är den rätt bra, vad det än är.
Hur skulle du veta?
Men den var inte designad för att köra rally, eller hur?
Tittade du i din backspegel någon gång under de senaste 40 minuterna?
Ja. Det var en enorm Audi i den. Men inte en rallybil.
Ditt problem är att du inte är särskilt observant.
Vad?
Vadå?
-Gjorde du det? -Ja.
-Dörrarna också? -Ja.
-För helvete, nej. -Och din vindruta.
Åh, kom igen!
-Jag tyckte jag såg cool ut. -Det gjorde du.
Det var bra. "Där är ett Martin Clunes-fan."
Eller Martin Bashir.
Uppenbarelser avklarade.
Vi väntade sedan för att se vad James skulle komma i.
Och en kort stund senare.
Är det han? Och om det är det...
Vad är han i?
Är det Mitsubishi?
Eller är det...
Volvon?
Är det Volvon?
Det var Volvon.
Och jag var inte med i den.
Tja... Herregud!
Ja! Vilken bil!
Det är extraordinärt!
Hur i helvete är det möjligt?
Den är svårt skadad, men den är här.
Vi var oroliga när vi började den här resan att det skulle bli nördigt.
Men det var det inte.
Och vi hoppas innerligt att ni alla har tyckt
att dessa rally-uppfödda titaner är lika fantastiska som vi har.
Din snygging!
De är bilar som står ut med all vår nonsens,
aldrig en enda gång förlorar de sin kunglighet.
Men det råder absolut ingen tvekan
om den verkliga hjälten i detta äventyr.
Evo dog inte en utan två gånger.
Lägg av.
Och båda gånger reste den sig från de döda...
och kämpade vidare.
Det är därför Evo och dess reskamrater
är precis den sortens bil en show som denna
är hedrad att hedra.
Hallå där.
Land till Jeremy, Richard, James.
Varför har de åkt ner dit?
De kommer längre bort. Jag tappar bort dem.
Killar, det här var bara en taxirunda.
Vad i...?
De är inte tänkta att vara där. Det är en rekvisita.
De ska inte lyfta.
De ska vara på den där.
Undertexter: Johan Sjöbom
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson