Dobro došli na vrh Norveške,
točnije na treći najsjeverniji nogometni teren u svijetu.
Koliko sjeverno se nalazimo?
Jako daleko. 203 km sjeverno od Arktičkog kruga.
I sjevernije smo od ičega u Islandu.
Ovo je pravi nogometni teren, zar ne?
Tako je. -Protiv koga igraju?
Jedanaestorke Nafte Sjevernog mora, jedanaestorke Naftne platforme.
Jedanaestorke Koćara. -Nema drugih sela.
Vidimo se sutra. -Idi po loptu a ja ću gledateljima objasniti zašto smo tu.
Stvar je u tome... Tu smo zato što...
Skoro si mi otkinuo nogu. Kroz dvijetisućite godine
svijet relija podario je neke od najuzbudljivijih auta s 4x4 pogonom
i četvero vrata koje je svijet ikad vidio.
Mi želimo saznati koji je najbolji od njih.
Ovo je moj odabir.
Prije nego počnemo, evo je. Subaru Impreza je najbolja. I to je to.
Jednostavno jest.
Tada je stigao James s jednom od njegovih omiljenih stvari,
suprotnim mišljenjem.
To je fantastičan auto, Hammonde. Subaru je izvanredan.
Ali nije fantastičan kao moj Mitsubishi Evo.
Ako se nalaziš na pravoj reli ili trkaćoj stazi Evo je genijalan.
Činjenica je da bi se vratio kući uzet ćeš Subaru
zato što je prikladniji stvarnom svijetu. Mirniji je.
Mirniji? -Da. -Tko želi miran auto za reli?
Ovaj idiot.
Tada je Jeremy pokazao da nije slušao što je govorio.
Pozdrav! -Nisi li rekao da dovezemo najbolji reli auto?
To je to. Ovo je Audi Quattro. -To nije Audi Quattro.
Jest! -Gdje piše Quattro na njemu?
Ne piše. -Zato što nije Quattro!
Ni na vojvodi od Marlborougha ne piše Vojvoda od Marlborougha.
Ali znamo da je Vojvoda od Marlborougha jer su njegovi preci pobijedili u borbi.
I predak ovog auta je pobijedio u bitci. Dvaput. -Dovezao si pogrešan auto.
To je RS 4. -Ovo su reli auti! -To je poslovni auto. -Slušajte,
stariji sam od vas... -Stariji. -S godinama dolazi mudrost. -Težina.
Sijeda kosa. I težina.
Priznajem da je pomalo težak. -To je težak auto.
Rekao je to dok se izmicao.
Jako dobro. -Ispričavam se. -Što je?
Mobitel mi zvoni. -Neizbježno, nastavi.
Ne možemo pobjeći, zar ne? Evo ga. Znao si.
G. Wilman.
Čekajte. Kako bi saznali koji od vaših auta je najbolji,
vozit ćete preko onoga što BBC i The Guardian
nazivaju posljednjom europskom velikom divljinom.
Vozit ćete preko Norveške, Švedske i Finske
te nećete izlaziti iz Arktičkog kruga.
I morate doći do zračne luke Ivalo na ruskoj granici do 17h u subotu
zato što onda polijeće vaš avion za Ujedinjeno Kraljevstvo.
Koliko je to daleko? -Moramo stići do cilja za 6 dana.
To je 800-900 km? -160 km dnevno?
U Subaru Imprezi!
Ovaj put ne zvuči pretjerano zahtjevno. -Da smo u kabrioletima...
Ili na rolama. -Nije problem s limuzinama s pogonom na sve kotače.
Ovo nije pljusak prije razvedravanja, zar ne?
Da krenemo? -Da. -Ajme meni.
Krenuli smo istočno preko monokromatskih Lofotskih otoka.
U ovom trenutku je vjerojatno dobra ideja upozoriti naše gledatelje
koji nisu ljubitelji auta da će sletjeti na planetu Štrebera.
Tokom godina postojalo je 212 različitih verzija Subaru Impreze.
Svake godine izašao bi novi model, zatim brža verzija tog modela,
a onda posebna ograničena verzija brže verzije novog modela.
I svaki član vrlo predane Subaruove zajednice
imao je jako mišljenje koji je najbolji. Ja ću reći da je ovaj.
WRX STi V-Limited edition iz 2003. godine i...
To je zvuk eksplozije mojeg ulaznog pretinca na Twitteru
u kojem mi vlasnici Subarua govore da sam u krivu.
Točno znam o čemu Hammond priča zato što je tokom godina
izašlo deset verzija Mitsubishi Lancera Eva.
Svaki od njih bio je dostupan u različitim verzijama snage, opreme, itd.
Ali ja mislim da je vrhunac Eva došao s ovim.
Evo VIII GSR.
A ovo je zvuk poruka na svakom Evo forumu
na internetu u kojima kažu da sam u krivu.
Ova Subaru i Jamesov Evo imaju točno 276 KS.
A u WRC pravilima postojalo je pravilo u kojem piše
da motor može imati zapreminu od maksimalno 2l i imati turbo.
Ovaj auto pokreće četverocilindrični motor zapremine 2l s turbom.
Čistokrvan je, poseban. Bijesan je, namjenski izrađen, razvijen je za reli.
Pravi posao.
Priznat ću da je većina brzih Audija pomalo beznadna.
Ali povremeno se pojave s draguljem.
Postojao je originalni Quattro s 20 ventila, očito R8,
TT RS i ovaj.
RS 4 iz 2007. godine.
Po meni, tri najbolja motora ikad napravljena su:
Lexusov V10, Alfa Romeov V6 i ovaj.
Audijev 4.2-litreni atmosferski
V8 motor s 414 KS.
Bože, kako volim V8.
James, koliko pobjeda u WRC-u ima tvoj Evo?
Drago mi je da si pitao zato što znam odgovor. 26 pobjeda.
Impresivno. Veliki broj. Evo jedan veći. Moj ima 46 pobjeda što je puno više.
Jeremy, koliko pobjeda u WRC-u ima tvoj Audi?
Samo da razmislim. Nijednu.
Tako je, nijednu. -Pojavivši se na ovom izazovu s Audijem koji nije Quattro
je isto kao da se pojaviš na svojoj farmi s Lamborghinijem Aventadorom.
Istina da je Lamborghini napravio traktor, ali to nije on.
Možeš se popišati u šalicu Royal Doulton.
Istina da prave pisoare, ali to nije to.
Puno je brži od vaših auta. -Nije.
Ovo je najbrži auto na svim podlogama.
Ne znamo za reli jer nije sudjelovao ni na jednom.
Ovo nije najzabačenija divljina u kojoj sam bio.
Dio prizora je uistinu spektakularan, no ceste, odbojnici, telefonski stupovi.
Istina da ovdje ima puno stvari koje ne pripadaju u divljinu.
Nije prvi put da sam zbunjen gledanošću BBC-a i The Guardiana.
Uvjereni kako ćemo uskoro stići u divljinu stali smo
u trgovinu kako bi se opskrbili potrepštinama.
Htio bih kupiti brisače za Subaru Imprezu WRX STi V-Limited edition.
Vidjet ću imaju li memorijsku karticu kako bih mogao pustiti glazbu. Sranje!
Dragi Bože! Jako se skliže.
U redu.
Ti bokca!
Ne morate ni pomicati noge. -Mislio sam da će u divljini...
Redatelj je pao.
Dotrčali bi i pomogli ti, ali ne možemo.
Dobro si? -Jesam. Oprostite. Nastavite.
Polako i s dostojanstvom probili smo se do ulaza.
Kvragu.
To uopće ne djeluje. -O, Bože. -Ništa od toga.
Ondje smo nasreću naši malo trenja.
Uživaj hodati ovuda. Vidite.
Ovo je divljina, zar ne? Sad kreće preživljavanje.
Vidim što su mislili iz BBC-a i The Guardiana.
Što trebaš? Subaru? -Da. -Koja vrsta?
Impreza, koja? Outback, Impreza...
WRX STi V-Limited edition iz 2003.,
jedna od 555 napravljenih u Japanu
kako bi proslavili pobjedu u prvenstvu 2003. godine.
Je li to G12, G22, G13, G23? -Ne znam.
Ne znaš? -WRX. Evo ga.
Našao sam. V10. Idemo na SD kartice.
Kako se na norveškom kaže SD kartica?
"Ja sam pička." -Bok.
SD kartica. -SD kartica?
Imate li ih? Pošto je moj auto prilično star.
Jeremy? -Što je to? -Sprej za držanje na snijegu.
Sve je na norveškom. -Ne izlazi na norveškom.
Ali ne znamo čemu služi. -Razmislimo. Sprej za držanje na snijegu.
Mislim da se našprica na gume. -Čini asfalt skliskim. -Nanesi ga na noge.
Radi ga Turtle Wax (kornjačin vosak). Zašto bi to stavljao na nešto?
To je ime firme. -Nanesi na noge. Na cipele. -Da. -Ta dva?
Nakon kupovine krenuli smo prema autima.
Koristio sam svoj ugrađeni sustav ispuštanje
tople tekućine kako bih otopio put.
Krećem naprijed. Genijalno.
Na cesti je crno-bijeli krajolik postajao još spektakularniji.
Ajme. Pogledajte to.
Ali ondje je bila jedna mrlja.
Jeste li primijetili crveni Volvo koji nas prati od nogometnog terena?
Da, vidio sam ga kad smo došli. Je li to isti Volvo?
S četiri četvrtasta svjetla za reli ispred? To je taj isti.
Uskoro nam je počelo nedostajati goriva. Kako ćemo kupiti gorivo u divljini?
Možda bi ga trebali napraviti od kore od drveta i škriljevca.
Ne, u redu je. Eno benzinske.
Dok smo se opskrbljivali s gorivom i grickalicama, primijetio sam nešto.
James? -Da?
Malo smo krivudali.
Znaš što mislim? -Da.
G. Wilman nam je osigurao rezervni auto zato što misli da nakon...
Koliko dugo nismo snimali? Tri godine? Zaboravili smo voziti
i zabit ćemo se u drvo što će Hammond
vjerojatno napraviti. Shvatili smo nešto. -Vidi.
To mora biti rezervni auto. -Sigurno jest. -To je Volvo s pet vrata.
Moja sestra ga ja imala i to je vjerojatno
najgori auto napravljen u Zapadnoj Europi.
I prati nas cijeli put. -Tako je.
Kako smo išli sjevernije, vrijeme je konačno postalo sličnije divljini.
Sniježi. Eto što se događa.
Morao sam pokazati superiornu brzinu mog Quattra.
Vjerojatno ne možemo testirati ubrzanje do 100 km/h. Malo je sklisko.
Ovo me razbjesnilo zato što sam vas htio smjestiti gdje vam je mjesto.
Pretrpio sam puno zlostavljanja i mislim da sam to dobro podnio,
ali sad je vrijeme da vas potiho smjestim u škrinju.
Sretno s tim.
Na sreću, nakon nekoliko pogrešnih skretanja, završili smo ovdje.
Gdje smo to došli?
Ovo je zanimljivo.
To je stijena. -Izgleda kao pravi tunel. -Izbetoniran je.
Kao pećina. -To je pošpricani beton.
Ova svjetla se pale kao u hororima?
Znate o čemu razmišljam?
Ovdje? -Suho je, nije sklisko.
Ravno je. -I ravno je. -Predlažeš vremensku utrku
ili tko može postići veću brzinu?
Ne bi morala biti najviša brzina. Što ako...
Je li to kraj? -Isuse. Ovo je nevjerojatno.
Netko voli dramatizirati ovdje.
Zbog udobnosti je jako važno da se zaustavite prije ovoga.
Bit ćete dobro zato što ima šljunčana barijera prije zida.
Ići ćemo pojedinačno zato što ne možemo svi odjednom. -Što?
Ići ćemo jedan po jedan. -Kako ćeš snimati brzinu?
Stavit ćemo GoPro kameru na upravljačku ploču.
Ona će snimiti brzinu. -Još netko treba biti u autu kako bi potvrdio brzinu.
Nećemo ići u auto s tobom. -Ne idemo s tobom u auto koji ide prema zidu.
Znamo da ne znaš kad prestati. Morat će biti kamera. -Ja idem prvi.
Da. -Ti bolje idi drugi jer će teško biti voziti preko ruševina nakon njega.
Nakon što su ugasili sva svjetla, stao sam na ulazu u tunel.
Osjećaš li se hrabro? -To izgleda strašno.
Ne vidi se gdje je zid na kraju. -Vidjet ćeš ga kad budeš tamo.
To je problem. Trenutak prije nego dođeš...
Kako se auto bude vozio po tunelu postajat će sve kraći
kad budu otpadali dijelovi. Dok ne ostane samo kabina.
Mislim da će krenuti.
Hajde, Jeremy. Budi hrabar.
Proklizuju kotači. Nemam držanje.
O, Bože, svjetla se ne pale.
Sra...
Dragi Bože svemogući.
Prokletstvo.
Kako je bilo? -Nećete uživati.
Dok sam ja parkirao auto u sporednom tunelu, James je bio na startu.
Spreman? -Jesam. Mogu li krenuti?
James May je spreman i uskoro kreće. Pripremite se.
Izvadio sam ležaljku i dobru knjigu.
Kreni kad si spreman.
To je bio žestok start za Jamesa Maya.
Imamo veliku nesreću.
Zovite bolničare.
Možete li ustati?
U redu. Pođite sa mnom.
Dovest ćemo hitnu pomoć i pregledat ćemo vas, u redu?
Gdje je on? -Vidio sam kako mu je glava udarila u B stup.
Doletio je. Bočno je udario u zid.
Došla je druga hitna da vas može odvesti...
Boli me otraga na leđima. -Gdje? Na sredini?
Točno gdje vam je ruka.
Kako se osjećaš? -Pomalo usrano.
Auto je sjeban, zar ne? -Nije dobro.
Nećeš se odvesti odavde. -Dobro.
Ja sam u Volvu. -Ništa nije polomljeno? -Čini se da nije.
Glava nije ozlijeđena? -Vrat me boli. Imam veliki... -Udarac?
Svaka čast što nisi umro.
Nakon što su Jamesa odvezli u bolnicu, preostalo nam je samo jedno.
Pripremi se. Dolazim.
Ubacujem u brzinu. -Evo dolazi.
Kočim, kočim. Da.
To! -Dogodio se poremećaj u sili.
Došao si na svoja četiri kotača sa odjevenim hlačama. -Znam.
Nisu ih morali odrezati. -On je u bolnici.
Nakon Hammondove vožnje bilo je vrijeme da otkrijemo rezultate.
Ovo su moji rezultati. Išao sam oko 125 km/h.
Da, malo manje od 130 km/h. -Mislim da je to prilično dobro.
Ali sad ću te iznenaditi. James Mayovo.
Potpuno je isto. -Znam. -Nečuveno. -Doista jest.
A vozio je auto koji je dosta sporiji od mojeg.
Učinio je ono što ti inače radiš, predugo je ubrzavao.
Ukrao je moju stvar. Ovo je teško jer ga ne možeš
diskvalificirati zato što je završio. -Završio je. -Eno ga.
Moramo reći da je izgubio zato što sam ja završio i mogu se odvesti kući.
Ali daj da prije vidimo tebe. Oboje smo vozili 125 km/h.
Piše 32. -Da. -I to je u kilometrima na sat.
Tako je. Vidio sam što je James učinio i pomislio sam: Ne ovaj put.
Mislim da je to bio dobar eksperiment. Svaka nam čast. -Nismo to imali na umu.
Nakon što smo završili s važnim poslom mogli smo otići posjetiti Jamesa,
ali odlučili smo da bi bilo zanimljivije istraživati jezive tunele.
Koji vrag?
Špilja.
I ondje je jedna.
Čekaj malo.
Ti bokca.
To je podmornička baza iz Hladnog rata.
Nije. To je podmornička baza. I puna je...
Marinaca s oružjem.
Što to rade? -To su specijalne postrojbe.
Ovo je desantni brod.
Ne izgleda pretjerano sretno.
Mislim da im smetamo.
Jako mi je žao. Što je ovdje iza?
Hammonde, čini se da smo se dovezli u ured. -Što?
Specijalne postrojbe nas gledaju.
Smijem li pitati jeste li Norvežanin?
Oprostite? -Jeste li Norvežanin? -Nisam.
Odakle ste? -Iz Nizozemske. -Nizozemac ste? -Svi smo Nizozemci.
Nizozemci? Svi ste Nizozemci? -Da. -Naravno.
Situacija je sljedeća. Nizozemci i Norvežani su u ratu.
Dan je postao još čudniji. Ajme meni!
Jeremy, vučeš tajni podmornički šmrk za sobom.
Da. Oprostite.
Oni su Nizozemci. -Što? -Oni su Nizozemci.
Zapanjujuće je što nitko od njih nije pitao što radimo tu.
Ispričavam se. Oprostite.
Oprostite. -Hvala. -Nema na čemu. -Sretno.
Ne znam na čijoj smo strani. Kad izađemo hoćemo li biti na norveškoj
ili nizozemskoj strani? -Mahat ću zastavom onih koji drže oružje.
Idućeg jutra James je još uvijek bio u bolnici.
Jeremy i ja vratili smo se na cestu s
mislima na tragični događaj od dan prije.
Zanimljivo kako te kasnije pogode te stvari. Bilo je traumatično
voziti kroz tunel i na kraju vidjeti divan auto razbijen.
Razmišljao sam, Hammonde. Tokom godina razbio si bezbroj auta
i nije bilo bitno jer je to samo metal, plastika i staklo,
ali Evo je više od toga, zar ne?
To nije auto koji razbiješ ili udubiš na uobičajen način.
To je auto kojeg ozlijediš jer u njemu se nalazi puno strasti od hrpe ljudi.
A za mene je još gore jer sam izgubio prijatelja za igru.
Izgubio sam prirodnog sparing partnera mog auta,
jedini auto koji može držati korak s njim, živjeti s njim.
Ja sam u Audiju Quattro! -To nije Audi Quattro. To nije reli auto!
Zapanjen Hammondovom kritikom predložio sam nešto.
Što ako nađem rudimentarnu radionicu u divljini i pretvorim ga u reli auto?
Ako uspiješ naći radionicu i to napraviti, ja ću doraditi svoj auto
i dati mu više snage. Nakon toga krećemo.
Ako doradim svoj auto i ti svom povećaš snagu
onda će postati prirodni neprijatelji.
Onda možemo razgovarati. -U redu. Namjesti navigaciju.
Nakon što smo se dogovorili oko prerada krenuli smo prema švedskoj granici.
Nasadni ili vilasti ključ? -Nasadni. -Ovaj?
U gradu gdje smo odsjeli izašao sam iz bolnice, liječio sam slomljeno
i pokušavao sam spasiti jako ranjenog pacijenta.
Krenimo ispočetka. Tu ispod je hladnjak probušen i curi.
Hladnjak za ulje je uništen. Ovo je cijev intercoolera.
Kao što vidite protok zraka neće biti onakav kako je proizvođač zamislio.
Ova kočiona čeljust je pukla prilikom sudara i sad curi ulje iz nje.
Ovo je pogonsko vratilo...
O, Bože. Jako je slomljeno.
Karoserija je savijena. Ovaj kotač je na pogrešnom položaju.
Nije usmjeren u pravu stranu. Auspuh je pomjeren nekoliko centimetara.
Ovaj auto je jako ozlijeđen, ali nije mrtav.
Nadajmo se...
Nisam to trebao napraviti. Da ga možemo vratiti u izvorno stanje.
Puno kilometara dalje ušli smo u još jednu zimsku idilu.
To je prilično impresivno.
Bilo je problema, a najveći od njih bio je
Quattrov navigacijski sustav.
Niste na ucrtanoj cesti. -Jesam. Na ucrtanoj cesti sam. Ne budi glupa.
Ne mogu vam dati preporučenu rutu. Niste na ucrtanoj cesti.
Navigacija pokazuje da sam 6 km u šumi nalijevo.
U divljini smo. U zadnjoj velikoj europskoj divljini.
Očekivao sam da će se ovako daleko na
sjeveru navigacija mučiti s pronalaskom satelita.
Ali nismo imali vremena to provjeriti zbog drugog problema.
Teror.
Brzine nadolazećih ralica. Ne. O, ne.
Vozi 170 km/h. -Stvarno su predani poslu. Evo dolazi.
To je zimski posao Kimija Raikkonena.
Na kraju smo uspjeli naći švedsku granicu,
prijeći je i doći do grada koji sam želio.
Ovo je taj grad, Hammonde. Ovdje će biti radionica.
Rekao bih da postoji dobra šansa da će biti.
Imaju snježne strojeve, ralice i slično koje treba popravljati.
Našli smo prijateljski raspoloženog mještana koji nam je iznajmio radionicu.
Nakon što smo kupili neke dijelove u trgovini potrepština za divljinu...
Vrpca. Obojica smo se bacili na posao.
Ja sam programom za mapiranje motora, a Jeremy bez toga.
Kako napreduje tvoje mapiranje? -Gotov sam. Krenuo sam na fizičke stvari.
Neću puno raditi. -Stvarno tako brzo možeš promijeniti mapu? -Da.
Potpuno si promijenio mozak ovog auta? -Najvažnije je da smo na Arktiku.
Zrak je hladan i gust. Puno hladniji i gušći od onoga za gdje je postavljen.
To znači da ima više kisika u sebi. -Zrak?
Hladan zrak je teži i gušći i ima više kisika u sebi.
To je potrebno pomiješati s benzinom kako bi se stvorila sočna eksplozija.
Nevjerojatno. -Da. -Idem... -James će biti
prestravljen kad dođe i vidi da moja dizalica... Gdje mi je dizalica nestala?
Nigdje. Vidi ono. Moljac.
U međuvremenu u Norveškoj posao u radionici nije išao najbolje.
Taj dio treba biti ondje.
Ovo treba biti pravokutno.
Što dalje?
Idućeg jutra još nije bilo Jamesa.
Ali Hammond i ja imali smo produktivnu noć.
Program prerade je gotov.
Imamo naljepnice reli Audija. Svjetla kao na koncertu Pink Floyda.
I više nema sumnje da ovo nije Quattro pošto ima natpise po sebi.
Gdje su mi ključevi?
Stavio sam ih ondje u kadu da ih ne izgubiš.
Genijalno.
Stvarno, stvarno... -Je li se smrznulo?
Da, Jeremy, kada puna vode se smrznula zajedno s mojim ključevima.
Pokušao sam spriječiti smrzavanje tako što sam se popišao po tome.
To objašnjava žuti led.
Bolestan si u glavu.
Ali jako je smiješno. Svaka čast. -Tu su.
Tu su, a kao da nisu.
Bilo je hladno sinoć, zar ne? -Stvarno?
Nakon što sam izvadio ključeve mogao sam uživati u plodovima svog rada.
Moje čarobnjaštvo s laptopom podiglo je snagu na 356 KS.
Nadogradio sam auspuh kao što čujete.
Sportski filter, sustav kontrole startanja, anti-lag na turbu.
I najbolje naljepnice od svih...
Ovo nije samo najbolji auto ovdje nego najbolji auto ikad.
Iznimno sam sretan.
Za to vrijeme nekoliko kilometara dalje naišao sam na nešto doista posebno.
Zamrznuto jezero sa stazom na njemu.
I bila je potpuno napuštena.
Dok to odjednom nije postala.
Čini se da je Hammond našao ključeve.
Ajme meni. Hajde!
Kakav stroj!
Očigledno nisam dirao motor. Nije bilo potrebe. Ovo je već remek-djelo.
Ali ugradio sam veličanstveni novi ispušni sustav.
Poslušajte sad taj V8! Baš zavija.
Mogu se slupati kad poželim. Ovako ja zamišljam raj.
Okrećem volan u suprotnu stranu. Skandinavski pokret. Držim ga...
Ovo laska nesposobnjakovićima. Sad idem pravo švedski.
Približavam se.
Hammonde, misliš da želiš proći? Upotrijebit ću svoje tajno oružje.
Spreman? -Hajde, Clarksone.
Koji vrag?
Nisi bio spreman na to! Poslovni auto malo sutra.
To je moj ručno rađeni ispušni sustav.
Osmišljen je da te spriječi da me pretekneš.
Na zaleđenom jezeru smo. Ako ga otopiš bit će obično jezero.
Nakon što sam završio roštiljati kolegu stali smo da
vidimo štetu koju je napravio kad se zabio u snježni nasip.
Izgubio sam pola prednjeg kraja.
Izgleda kao da je bio u barskoj tučnjavi. -Ima još posla.
Hammond je otišao naći alat koji treba za popravak
auta i dok ga nije bilo ja sam preradio njegove prerade.
Bilo kad, bilo gdje
Postoji divno piće za podijeliti
To je Martin
Prije nego je Hammond primijetio moj rad,
primili smo vijest da se Kapetan Spori vraća.
Zapitali smo se u čemu će se vratiti.
Podijeljenog sam mišljenja. Očajnički želim da se vrati u
Volvu zato što očajnički želim da dođe u Evu. -Znam što misliš.
Želim da bude u Volvu zato što zaslužuje.
Zato što je naudio Evu. -Da.
Nema šanse. Nema šanse.
Ushićen sam!
Pozdrav. -U isto vrijeme nam je drago i ljuti smo.
Nije lijep. -Ne. Izgleda kao Frankensteinov Evo.
I on je živ. Što je bilo pokidano?
Intercooler, hladnjak, hladnjak za ulje,
rame, spona, pogonsko vratilo, dio karoserije, vrata,
auspuh, motor je pomjeren. -Stvarno si ga povrijedio. -Gore od toga.
Pola ljudi u svijetu te mrzi jer si uništio Evo.
Dijele se na ljude koji vole Subarue i one koji vole Evo.
Ali i druga polovica te mrzi jer si oduzeo Subaruovog suparnika.
Svi te mrze. -Još je tu. -Propustio si dosta testiranja.
U tunelu smo ustanovili da je Audi brži od Subarua.
I ustanovili smo da je puno zabavniji i brži na zamrznutom jezeru. -Nismo.
Nismo to ustanovili. -Jesmo. -Nismo. -Jesmo. Još nešto moraš znati, James.
Da? -Norveška je u ratu s Nizozemskom. -O, da. Pazi se. -Stvarno?
Pravo iznenađenje. -Gdje su vaši auti?
To su oni? -Da! -Bili smo zaposleni.
Stvarno smo naporno radili. Obavili smo važno testiranje i ovo.
Što ćemo dalje?
G. Wilman nam je dao odgovor.
Vidjet ćemo koji od auta je bolji u skijoringu,
sportu u kojem se utrkujete po smrznutom jezeru dok vučete skijaša.
Ludost? Ni ne slutite kolika.
Jedan od njih ima samo jednu nogu. -Što?
Je li drugu izgubio radeći ovo?
Dobar dan, gospodo. -Pozdrav. -Dobar dan. -Dobar dan.
Zatim je slijedio tipično opsežan skandinavski razgovor.
Radite ovo zato što nema puno planina za skijanje? -Da.
Kako pobijedite? -Najbrži pobjeđuje.
Uskoro je razgovor postao tečniji.
Što one motorne saonice vuku? -Ide provozati svoju šupu.
Za pecanje. -Što? -Za pecanje na ledu.
To je poput kolibe za pecanje. -Koliba za pecanje na ledu. -Na skijama je? -Da.
Poput kampera. -Da, ali na skijama. -Prilično dobro.
Ometanje je gotovo, vratimo se na posao. -Koliko brzo inače idete?
120. -Molim?
120. -Ne bih toliko vozio bez skijaša. -Kilometara na sat? -Tako je.
Ali svejedno. -To je 70. -70 milja na sat. -Da.
Bliže je 80. -Molim? -Da. -Mi to nikad nismo radili.
Onda nećemo ići tako brzo, ali ipak možete uživati.
To ovisi o nama. -U tome je problem.
Malo smo provozali ovom stazom. -Ja nisam.
Kad pratite drugog, on ne zna što će napraviti u zavoju, kako će proći,
hoće li rano skrenuti... -Ne znam kako će se auto ponašati.
Ali vaši auti su netaknuti. Ne... -Moj Evo. -Njegov nije. -Vaši jesu.
Pogledao je srednju papučicu i rekao: Ja to ne trebam.
Iako nismo bili uvjereni da je to dobra ideja, stali smo na startu.
To je druga glupa stvar koju smo napravili na ovom putovanju.
Što misliš koliko će hladno biti skijašima pri 128 km/h?
Nezamislivo hladno.
Hoće li ih grijati toplina mog auspuha?
Hoće, ali ne želiš proći kroz cilj sa slaninom na užetu.
Idemo.
U retrovizoru vidim čovjeka i drži korak sa mnom. To je alarmantno.
Gdje je nestao?
Presjeći ću put Hammondu.
Uprskao sam to.
Oprosti.
104 km/h i još je tu.
Ovo je zastrašujuće. Radije bih opet vozio u onom tunelu.
Upravo smo postigli 128 km/h.
Više od svega želim sustići Jeremyja, ali ne želim da netko pogine putem.
Hammond me sustiže.
Želi da idem brže. Lud je.
Otišao sam široko! Ne! Ne!
Vodim!
To je bila greška.
Sranje, izgubio sam ga.
Zadnji krug. -Kroz šikanu.
Hajde! Mapiranje je dobro, ali nije jače od kubika.
A ja imam puno kubika.
Ma daj! -Snaga V8 motora je moćna!
To!
Vučem ga otraga. Zaboravio sam provjeriti. Još je tamo.
Gdje je?
Hvala Bogu.
Nakon što smo se lijepo rastali s ovim ludim ljudima...
Hvala vam. -Bilo nam je zadovoljstvo.
Puno vam hvala. -Bilo je zastrašujuće iskustvo.
Ne znam reći "hvala" na švedskom. -Pravi spektakl i veoma hrabro.
Nastavili smo svojim putem.
Sat vremena kasnije nešto mi je sinulo.
Ovo je prvi put otkako smo krenuli
da se uistinu osjećam kao da sam u divljini.
Nigdje nema dokaza o postojanju čovjeka.
Nema grada, nema sela. Nema hotela?
Momci, sviđa mi se divljina, ali gdje ćemo prenoćiti?
I ja isto mislim. Lijepo je što smo napokon tu, ali nema hotela.
I jako se smračuje.
Zašto ne upališ svoje svjetlo? Rekao sam svjetlo.
Upalio sam svjetlo. -Želiš li vidjeti moja svjetla, James?
Reći ću ne, ali eto ga, svaka čast.
Vozili smo se satima i dalje nije bilo znaka životu.
Vani je -6,5 °C.
Ozbiljno, što ćemo raditi?
Hajde.
Kako smo se približili šumi, mojim svjetlima smo vidjeli obris zgrade.
Pitam se što je to. -Ne znam.
Ovo je poput kolibe za preživljavanje.
Ovdje je ako zapnete u divljini da možete doći i pomoći si.
Ima sve osnovne potrepštine. -Ovo je poput Sami kolibe?
Hrpa drva. -Meso!
Sve je smrznuto, zar ne? -Meso je u redu. Možemo zapaliti vatru.
Moramo zapaliti vatru.
Još kukaš zbog svojih rebara? -Pogledajte ovo.
Sranje. -Kretenu. -Je li mu ispalo?
Jest, ali nije bitno. -Mesna poslastica.
Dovraga, ovo je predivno. -Zar ne? -Da.
Imali smo malu avanturu u divljini. -Istina, živimo stilom divljine.
Možda jedemo Rudolpha. Kako se ostali zovu?
Donner i Blitz. Tko su ostali sobovi? -Nadutost, Mošnja i Raža.
Steve. Robert. -Rudolph. -Da.
Donner i Kebab. -Alimentacija. -Nijedan se nije zvao Alimentacija! -Bob.
Momci?
Koji je to vrag?
Ova koliba centralni je dio kampa. Spavali smo u muzejskom eksponatu.
Ondje je poklon trgovina. -Isuse.
Imaju male... -Maze sobove.
Oni ne znaju da smo bili unutra cijelu noć.
Ne nosim hlače.
Predlažem da ih odeš obući. -Da. -Možemo se spremiti.
Polako ću otići do auta. -Uživao sam gledati kolibu. A ti?
Bilo je zanimljivo, Hammonde. -Jako dobar pogled.
Vrijedilo je 10-15 min tvog vremena. -Mislili smo da smo u divljini.
Hammonde!
Zamišljam da je to bio neki čudan vremenski poremećaj, kao val hladnoće...
To je moglo pogoditi bilo koga od nas. Ali pogodilo je tebe.
Ako te pogodi udar leda, imaš sreće... -Ti si to napravio!
Zato što sam ja stavio tvoje ključeve u led ti si moj cijeli auto...
Kako si to napravio? -Polako i cerio sam se dok sam to radio. Oprosti.
Izgleda lijepo. Vidi. -Nije u voznom stanju, eto što.
Za sada. -Nevjerojatan rezultat. -Ali do lipnja...
Vi ćete mi pomoći da skinem led s auta.
Hoću i usto, neću.
Što misliš kako će Jeremy riješiti problem koji sam mu ostavio?
Koliko dugo će proći prije nego kaže: Zapalit ću ga?
Pola minute.
To! Ovo je dobro.
Dobro jutro.
Ovo će predugo trajati.
Pretjerao sam.
Mogao je samo puno pričati jer bi sav taj topao zrak otopio led, zar ne?
Tradicionalni Sami vatrogasni aparat.
Hammond i ja zaputili smo se istočnije kroz prazni pejzaž.
Ja sam i dalje bio zanijemio kako se Evo vratio iz mrtvih.
Prednje rame se bilo potpuno savilo. Ali evo nas,
temperatura je posve stabilna, upravljanje posve mirno.
Nisam mogao vjerovati.
Da smo u starom crno-bijelom britanskom žurnalu bio bi opisan kao odvažan momak.
Ali on je više od toga. Stvarno je nevjerojatan.
Uskoro smo se Richard i ja približavali rudarskom gradu Kiruni.
Ne znam puno o njemu osim činjenice da je tu
najveći svjetski podzemni rudnik željezne rudače.
Što sugerira da nije lijep?
Ne očekujem Bourton na vodi. -Ne. Slažem se.
Željezna rudača je jako važna i švedska željezna rudača bila je jako važna
u britanskom uspjehu u Industrijskoj revoluciji. -Lekcija iz povijesti.
Nakon što su Darbyji shvatili kako rastaliti željezo s koksom umjesto
korištenja drvenog ugljena, daleko smo napredovali.
U stvari postoji i više od toga. To je bilo pretjerano pojednostavljivanje.
A svejedno je bilo i više nego dovoljno.
Na kraju stigli smo u grad.
To je sigurno pravi rudnik.
Dobra stvar je da pošto je ovo grad, neka vrsta praktičnog grada,
možemo opskrbiti se stvarima koje ćemo možda trebati za putovanje divljinom.
Za to vrijeme u Ledenoj postaji Zebra konačno sam počeo napredovati.
Nikakve koristi od vatre. Čekić je jedina stvar koja djeluje.
Napredak!
Moja majka bi pogledala kroz tu rupu na vjetrobranu
i rekla bi: "Čisto je. Možemo u školu, Jeremy."
To. Krenuli smo.
U Kiruni našli smo najmuževniju trgovinu na svijetu.
Ovo... -Čekaj.
Ne! -To govori da je ovo rudarski grad.
Što rudarite? Željeznu rudaču. -Sastavit ću svoj auto.
Jesmo li se smanjili ili su ovdje svi veći od nas? -Ne znam.
Nisam ponio naočale.
To je sjekira. -Da.
Ovo je poput gurtni. Ako zapnemo, a mogli bi pošto smo u divljini.
Tu su gurtne, vitla i slično. Remen s čegrtaljkom. I spremni smo.
Nakon što smo obaviti kupovinu za preživljavanje, otišli smo na ručak.
Smiješno je da inače ne jedem pizzu, ali ponekad...
Pozdrav. Došao si.
Što?
Jesi li za pizzu? -Da. -Jesi li skinuo led? -Većinu.
Kladim se da je bilo zabavno. To je bio pravi izazov. Što si napravio?
Bacač plamena. -Pogodilo smo vatru. -Dlijeto. Nadam se da ćeš uživati
u pizzi. -Hoćemo li proglasiti primirje s ludim psinama u vezi leda?
Ne. -U redu. Možeš uzeti komadić.
Ne daj mu da uzme! -Komadić.
Jeste li vidjeli ovo? -Što?
To je pokretna kuća. -Reći ću ti točno što je to.
Rudnik željezne rudače koji ste možda primijetili kad ste dolazili...
Teško ga je promašiti. -Rupa ide ispod grada i kuće počinju...
Nestaju u... -Propadaju u rupe i zato premještaju grad.
Tamo je bila cijela kuća na prikolici. Samo je premjeste. -Doslovno premjeste
kuću. Podignu je, stave na kamion i premjeste na područje dalje od rudnika.
Pogledajte. -Da. -Ondje je rupa i grad propada.
Dobio sam ideju. -Što? -Znate one kuće na skijama koje smo vidjeli na jezeru?
Jednom kad odemo... Kamo idemo?
Istočno odavde. -Da? -Prema Finskoj i u Finsku.
Doći ćemo u veću divljinu nego do sada.
Zašto ne bi nabavili kuće i vukli ih iza naših auta? -Što?
To je poput kampera. -Prave kuće. -Ne, na skijama.
Ne možemo vući cijelu kuću iza nas.
Ne kažem da uzmemo vilu sa šest soba. -O čemu pričaš?
Nešto između pseće kućice i toga. -Na skijama?
Možeš napraviti kakvu god kuću poželiš. -Pametna ideja.
S tim i uz potrepštine koje smo kupili, spremni smo. -Bili ste u kupovini? -Da.
Kupili smo fantastične stvari.
Nakon što smo to riješili, pronašli smo radionicu.
Idućeg popodneva kuće su bile spremne.
Pokazat ću ti svoju genijalnost, Hammonde.
Jednostavan krevet, krznena deka. -Sintetička? -Da.
Imamo štednjak na drva, svjetlo na rogovima.
I vanjsko svjetlo na mom trijemu. -Pomalo je velika, nije li?
Nije velika! -Je u usporedbi s mojom.
O, da. -Tradicionalna švedska koliba. Savršena u svakom pogledu.
Ovo oni koriste. Vidi, kompaktno stanovanje.
Ovo u sredini je za kuhanje. Zrak dolazi od ispod i izlazi kroz dimnjak na krovu.
Grije cijelu unutrašnjost. Stolica se pretvara u krevet.
Imam svjetlo. -Čekaj. Što? Moraš ležati u obliku slova C?
Ne, onaj dio ide ovdje, a ono dolazi ovamo. Sve se pretvara
u krevet kad ideš spavati, ali ovo je društveno, za grijanje, kuhanje.
Lijepa svjetla. -Zašto je nisi napravio kvadratnom? Imao bi više mjesta.
Zato što je tradicionalnog oblika. Sjedi se okolo. Imam ovakvu kod kuće.
Naravno da imaš. -Zapravo, genijalna je.
Možeš roštiljati unutra s prijateljima i...
Jesi li to ukrao autobusno stajalište?
Želio sam da kad sam u krevetu da mogu gledati Polarnu svjetlost
bez da idem van. -Da sam se barem ja toga sjetio.
Ovo je poput onih ljudi koji idu u potragu za hranom. Ti si otišao u
potragu za skloništem. Umjesto gljiva vratio si se s autobusnom stajalištem.
Pametna stvar. Baš ne želim pogledati kroz
prozor i vidjeti te kako obavljaš muške stvari.
Neću parkirati pored tebe.
Kad smo završili s otkrivanjem bilo je vrijeme da se vratimo na cestu. Idemo.
Ide. Krenuo sam.
Krećemo se. Za sada sve radi. Savršeno je.
Momci, čini se da sam se zamrznuo za tlo.
Richard i ja smo izašli kako bi ga pogurali. -Spremni?
Što radiš? -Tri, dva, jedan, idemo!
To! -To. Samo vozi, James. -Hvala!
Krenuo sam.
Funkcionira! Funkcionira!
O, ne. Ne.
Ajme meni.
Panika. Panika.
Sada je teško opisati Audijevo držanje. Lošije je jedan način za to reći.
Pozitivna stvar je što je naš dizajn riješio problem stanovanja.
Tečno smo se kretali prema finskoj granici.
Ja sam pravi nomad u snježnoj divljini. Imam svoj dom sa mnom.
Predivno, to je pokretno selo.
Pozdrav, ljupki Šveđani.
Navigacija kaže da ovdje idem lijevo.
Ne!
Gotovo sam prevrnuo svoju šupu.
Klizim. Klizim.
Mirno.
Jeremy, jesi li siguran za ovo skretanje? -Jesam. Nisam.
Iskreno, nisam zato što moja navigacija neće priznati jer je njemačka,
da može samo vidjeti jedan-dva satelita. Zapravo ne zna gdje je.
Zahvaljujući Quattrovoj superiornoj snazi,
uskoro sam bio daleko ispred 2-litrenih momaka.
Ali moja teška šupa učinila je moj V8 motor pomalo žednim.
Morat ću nadoliti gorivo.
Čekaj, evo benzinske.
Ajme meni.
Kvragu!
Sranje! Zabio sam se u benzinsku postaju.
Sranje. Dobro jutro.
U tom trenutku stigao je moj kolega.
U redu. -I ponudio se da mi pomogne riješiti moj problem.
Da ja idem? Ja ću stati ovdje. Puno udesno u rikverc. Možda uspije.
Misliš? -Vidiš?
Da? -Sve u redu. Smotaj do kraja udesno.
U redu. Zatim idi naprijed.
Kad razmislim, pogriješio sam.
Sranje! Što sam udario?
Sve one velike metalne kontejnere. -Udario sam kontejner?
Više njih.
O, ne. Vidi što smo napravili. -Mi? -To je seoska oglasna ploča.
Glazbene lekcije, lekcije sviranja. Dječji zbor. -Neće ni primijetiti.
Hoće zato što je porušena. -Prokleto je teška.
Ne možemo je podići. -To je jedina stvar koju imaju! Snijeg i oglasnu ploču.
S obzirom na situaciju činilo se bezobrazno žaliti na moju štetu.
Sad će biti svježe unutra. -Nakon što se pojavio g. Spori, napustili
smo mjesto nesreće pokušavajući privući što manje pozornosti.
Momci, idemo na drugu stranu. Stani, idemo na drugu stranu.
Zašto mi to ranije nisi rekao? -Ne, previše sam skrenuo.
Imamo li sad stajski ples?
Na cesti je bio slab promet.
Nakon nekoliko kilometara malo smo se opustili.
Pretičeš li me, manijače?
Utrkivanje šupa na skijama! Nova stvar!
O, moj Bože.
Kad bolje razmislim, to je bila greška.
Naljutio sam je!
Nasip!
O, ne, s unutarnje strane mi dolazi autobusna stanica.
Čak i stanica Jamesa Maya...
Preteći ću ga.
Ajme.
Malo sam pretjerao.
Nisam radio ništa zabavnije od ovoga u autu jako, jako dugo.
Nadam se da ova zabava neće završiti krvlju, sudom i puknutim arterijama.
Skreni lijevo. -Skrećem lijevo. Prenaglo!
Sranje!
Kvragu!
Imao sam nesreću u lijevom zavoju.
Kreten si.
Svejedno, drugi put u dva sata moj kolega je organizirao spašavanje.
Ako ove dvije gurtne povežemo za ono drvo...
Odmaknite se.
Mali trzaj bi mogao uspjeti. Evo ga.
Jako dobro! Uspjelo je nešto što smo napravili!
Nešto što smo mi napravili... -Ja ga nisam napravio.
Bili smo tu. -Bili smo tu kad je uspjelo.
Evo je, moćna šupa je još jednom u pokretu.
Nekoliko kilometara dalje moja Amstradova navigacija
napokon nas je dovela do Finske granice.
Ondje je Finske s druge strane smrznute rijeke.
Ovo je međunarodna granica? -Da.
Kako ljudi prelaze iz Švedske u Finsku po ljetu?
Dobro pitanje, James.
Ova navigacija je poludjela. Idemo.
Pozdrav, Finska.
Ovo već sliči pravoj stvari. Ovo je divljina.
Ako ovdje upadnemo u nevolju, daleko smo od ikoga i ičega.
Ali u redu je. Imamo naše kuće s nama.
Naći ćemo mjesto u šumi i kampirat ćemo u divljini.
Kako smo se uspinjali sumrak je postao tama.
A zatim je došla oluja.
Ovo je postalo pomalo opasno.
Kao prvo, smračilo se, kao drugo, vani je snježna oluja.
Prava snježna oluja.
Ovo je daleko od dobrog.
Zaledila mi se unutrašnjost vjetrobrana.
Moram...
Ovo je beznadno.
Mislim da bi trebali stati ovdje. Mislim da ne možemo nastaviti.
Idem unutra. Naložit ću vatru. -Da ti pomognem?
Svakako. -Isuse.
O, Bože.
Kvragu.
Stavio sam gorivo za upaljače. -Hvala što si mi rekao.
Jako je hladno.
Srećom, idućeg jutra oluja je prošla.
Hladno mi je.
Isuse Kriste.
Učinili smo to...
Kampirali smo na skijaškoj stazi.
Na crvenoj stazi, kako mi se čini.
Koji...
To dobiješ kad mi auto okuješ ledom.
Što?
Dobro.
Vrijeme za ustajanje.
Gdje smo? -To je zanimljivo.
Izgleda da smo na skijalištu.
Molim? -Znam.
Ajme. Dobro da smo stali na vrijeme.
Znam. -Hammond je već na dnu.
Što? Kako? Na skijama?
Da, i sa svojom šupom. -I njegova šupa je dolje?
Možda sam je malo pogurao.
Samo malo. -Gurnuo si njegovu šupu niz brdo?
Oduvijek je pričao da je želio ići skijati.
Pusti njega. Imamo veliki problem jer ih nekako moramo odvući dolje.
A to je crvena staza.
Zapravo, ja sam imao veliki problem zato što mi je
kuća bila uništena i morao sam se vratiti po auto.
To je značilo korištenje uspinjače koju koriste skijaši.
Problem je bio što ja ne znam skijati.
Skije? Ne. Još skija.
Snowboard.
Ne. Čekaj malo.
To.
U međuvremenu na vrhu ja sam pokušavao zakvačiti auto za autobusnu stanicu.
Prokletstvo!
Moj plan za zaustavljanje
mojih dugačkih sanjki
jest da zakvačim užad za one krajeve
kako bi držale pravac.
Oprostite.
Čekaj. Desna ruka dolje, unatrag, malo lijevo, malo desno, izravnaj.
O, sranje!
Sranje!
Isuse!
Ne!
Ostao sam samo ja s dvije šupe.
Za Boga miloga.
U redu. To je Hammond.
Hammonde? Možeš li nam pomoći? -Ne.
Nakon što sam napokon zakvačio svoju šupu, bio sam spreman za pokret.
Je li sve u redu?
Kontrola proklizavanja je isključena. Dobro. -Jeremy, planiraš li se
spustiti danas? -Spuštam se. Jako je teško. Zato što imam šupu iza sebe.
Svjetla? Da.
Gurtne su povezane. O, sranje!
Kontrola proklizavanja je isključena.
Idemo.
Idemo mirno.
To je ono što moram učiniti, mirno. Vozi ravno, Jeremy. Vozi ravno.
Zapalila ti se šupa.
Kako sam to napravio?
Zaustavljanje nije moguće.
Ubrzavam. Tako ću pokušati ugasiti vatru kao u filmu Memphis Belle.
Pokušat ću se zaustaviti podupravljanjem.
O, Bože.
Mislim da to ima veze s tvojim vatrenim ispuhom. -Sranje!
Nakon što su ugasili vatru...
Provjerio sam štetu. O, Kriste. Spaljen je.
Barem je toplo. -Gurtne su izdržale.
Da, ali... -Stani prije nego kreneš s negativnošću. -Dobro?
Ove gurtne su ju zaustavile.
Cijelim putem je klizala na sve strane.
To je riješilo problem. -Pametno razmišljaš. -Točno.
Rezultat toga je da je čitava da imaš gdje prespavati noćas.
Ovo je dobro prošlo. -Svi smo bili beskućnici.
I imali smo još jedan problem.
Iako je aerodrom udaljen oko 160 km, ali stići tamo na vrijeme u Finskoj,
koja ima najstrože zakone za prekoračenje brzine na svijetu,
moglo bi biti zeznuto. Ali dobio sam ideju.
Slušajte. Ustanovili smo da je Audi jedini auto
koji može odvući saonice niz crvenu stazu.
I zapaliti ih i uništiti. -Da, ali jedini je on uspio. Tvoj nije.
Provodim temeljiti test ovog auta.
Iskreno, ranije je May provodio jako temeljiti test na Evu.
Hajde, Hammonde. Pokaži nam koliko brzo Subaru ide. -Neću to ovdje raditi.
Zašto ne? -Jer su oni veoma strogi kod prekoračenja brzine.
Ne samo da pristupe podacima da vide jesi li platio porez za auto
nego provjere tvoj povrat poreza da vide koliko si zaradio
i kazne te u skladu s tim. -U pravu je. Rade to. -Istina.
Finski magnat za kobasice kažnjen je s 116.000 funti
jer je vozio 80 km/h gdje je ograničenje 40 km/h.
Ozbiljni su u vezi s tim. -Hajde, Hammonde. Možeš si to priuštiti.
Stisni gas. Vidi koliko brzo ide. -Ni ja neću pasti na to. Ne.
Bio sam zabrinut da ćemo zakasniti na let zbog ograničenja brzine.
Ali onda mi je sinula ideja.
Ne možemo ići brzo na cestama, ali možemo ići brzo na ovom jezeru
koje se proteže do aerodroma.
U redu. Idemo.
Brzina i snaga.
Vidite? Ovdje nema ograničenja brzine.
Svinja! Presjekao mi je put poput manijaka i luđaka.
Ne možeš me uhvatiti.
Trebaš probati voziti ovuda. Sve je ravno.
O, sranje!
Jebemti!
James je propao. -Sranje! -James je propao.
Ne mrdaj.
Jebemti. Sranje.
Možeš li izaći?
Jesi li na dnu?
Je li led ispod njega? -Možda je na kamenu.
James, tvoj prednji spojler se zaglavio na netaknuti led.
Zapeo je na kamen ili led.
Moja rebra.
Skoro si izašao ako možeš doći do prtljažnika.
Misliš li da auto sjedi na komadu leda? -Mislim da je zapeo na ledu.
Ako propadne, plivat ću za njim, ali moramo spasiti auto.
Pronađite način da izvučemo auto. Ako ga izvučete i ja idem s njim.
Ti imaš kuku. Ali ne možemo se više približiti da ga izvučemo autima.
Neću se više približavati. -Ne, ne. Ne idem bliže.
Nemojte prilaziti više od toga. -Nećemo. Uže za vuču otpada.
Ali imamo alat. Razmislimo što imamo.
Ovdje je upao do svjetala. -Pregledajmo alat.
Pogledao sam video, nemoj se smijati.
Znaš da volim izvlačenja, off-road i slično? -Da.
Gledao sam kako rade izvlačenje iz leda.
Postoji način da to napravimo. Možemo koristiti drvo kao vitlo.
Ne idi nikamo, James. Odmah se vraćamo. -Baš sam mislio otići na kavu.
Ovo je spasilačka misija.
Mislim da ima šanse da ponovno vozi ako voda nije ušla u motor.
Ali moramo ga izvući. O, Bože.
Mislim da nije spreman otići.
On je preživljavač.
Koji je plan? -On ga je smislio.
Iskreno, ja ga ne razumijem. -Vidio sam to na internetu.
Probio sam.
Spreman? -Da. -Sad imaš most za bijeg.
Kad ćeš nam zahvaliti? -Još nije uspjelo.
Možemo li nekako izvući auto, a njega ostaviti?
Mislim da je to dobro. -U redu. May?
Dobro ovo zaveži i prikvači na kuku. -U redu.
Zavezao sam. -Da?
Je li to sve, Hammonde? -Da, gotovo je.
To je samo klada u rupi? -Da. -Zavezana za drugu kladu? -Da.
I misliš da će to biti dovoljno da izvučemo auto težak tonu i pol? -O, da.
Klada u sredini se okreće. -I treba. -Stvarno? -To je vitlo.
Klada u sredini se okreće i namata uže.
Znaš što, Hammonde? -Funkcionira. -Funkcionira!
Zapanjen sam jer je to led i pogledaj to.
On mora sići. -Možeš li staviti kladu odande do vozačevog sjedala?
Popet ću se preko vrata do čvrstog dijela.
Spašen je. -Hvala vam.
Znaš li je li motor bio pod vodom? -Mislim da nije.
Moramo pokušati držati motor iznad vode.
Učinimo to. -Moramo se baciti na posao.
Počeli smo okretati vitlo nadajući se da što god
drži auto u zraku da će držati motor iznad vode.
Kolika je izdržljivost užeta? -Ne znam. To je obično uže.
Sranje, upao je u vodu! Prednji kraj je propao.
U redu. -Je li pao s ruba? -Da.
Moramo požuriti jer je motor pod vodom. -U redu.
Miče se! Pogledajte!
Kada smo dovoljno izvukli stražnji kraj, bilo je vrijeme za drugi dio mog plana.
Ovako? Hammonde? -Tako je.
Jeremy, jesi li spreman? -Dvije sekunde.
Auto se kreće! -Uže je napeto. -Auto se kreće.
Stop-svjetla. Zašto su se stop-svjetla upalila?
Struja. Osigurači.
James? -Da? -Motor je vani.
Najveći problem je što je zapeo za podnicu.
Ali pošto je bio izvan rupe mogao sam se dovoljno
približiti kako bih upotrijebio svoj V8. -Stani.
Zakvačio sam. Možeš krenuti.
Još jednom.
To će biti dovoljno. -To je to!
Kakav je ovo auto. Izvukao je Evo.
Spasio je Evov život. Ljepotane.
Pitanje je bilo, je li ga doista spasio?
Sranje.
Pogledaj far. -O, Bože.
Jednostavno rečeno, James, imaš posla.
Aha. -Hammonde, ti i ja moramo stići na avion za doma.
Da. Tim na prvom mjestu. -Tim na prvom mjestu. Bili smo tim.
Hvala vam na tome. -Vidjet ćemo se u nečemu.
U Volvu.
Sumnjam da će ga ovaj put popraviti. Evo je žilav auto
i volim ga, ali mislim da je mrtav.
Kasnimo na avion!
Hajde, hajde.
Jezero su zamijenile brze šumske ceste.
A one su bile savršeni okoliš da rezimiramo naše aute.
Mislim da ih mogu usporediti sa psima, a Evo je poput spasilačkog psa
kojeg su zanemarivali neodgovorni vlasnici
i zbog toga ga volite.
Subaru je poput umiljatog, ali prilično dosadnog terijera.
Tu je i Audi Quattro koji je poput labradora.
Genijalan baš u svemu.
Quattro nije samo za Božić.
Quattro je za život.
Ne kažem da Subaru može sve.
Prilagoditi se kako bi pristajao poslovnom čovjeku i delikventu u vama.
Nije tako. Vi se morate prilagoditi njemu, u tome je stvar.
Najblaži župnik na svijetu može otići s propovjedaonice s lijepim
riječima za svoje stado, uskočiti u Subaru Imprezu i voziti ovako.
To je ono što radi!
Zatim smo ubrzali prema avionu.
To je ograda aerodroma. -Negdje unutra naš je avion.
Sad sam u Orlovom gnijezdu.
Ajme. Stroj!
Kakav dolazak.
To mora biti taj.
Otmjen avion! -Lijep prolazak kroz cilj. -Zar ne?
Došli smo brže nego smo očekivali pa nam je
ostalo viška vremena dok James ne dođe.
Razmišljao sam dok sam vozio, ako je tvoj auto prvotno dizajniran za reli
onda će biti prilično dobar, što god on bio. -Otkud ti znaš?
Taj auto nije dizajniran za reli. -Jest!
Jesi li pogledao u retrovizor u bilo kojem trenutku proteklih 40 minuta?
Jesam, vidio sam ogromni Audi u njemu, ali ne reli auto.
Tvoj problem je što dovoljno ne obraćaš pažnju. -Što?
Što? Jesi li to ti napravio? -Jesam.
Jesi li to napravio i na vratima? -Jesam. -Kvragu. -I na vjetrobranu.
Daj, mislio sam da izgleda cool. -Izgledalo je. -Nije.
Svi su mislili da si obožavatelj Martina Clunesa ili Martina Bashira.
Nakon što smo završili s otkrivanjem,
čekali smo da vidimo u čemu će James doći.
Nekoliko trenutaka kasnije...
Je li to on? A ako jest... -Što vozi?
Je li to Mitsubishi? Ili Volvo?
Je li to Volvo? -Bio je to Volvo.
A nisam bio u njemu.
Molim! O, moj Bože!
To, kakav auto!
To je izvanredno! -Kako je to dovraga moguće?
Ranjen je, ali je stigao!
Na početku putovanja brinuli smo se da će biti pomalo štrebersko.
Ali nije bilo. I iskreno se nadamo da
ćete i vi smatrati ove titane stvorene za reli jednako nevjerojatnim kao i mi.
Ljepotane.
Auti koji su trpjeli svakakve naše budalaštine ni u
jednom trenutku nisu izgubili svoje veličanstvo.
Ali uopće nema sumnje tko je pravi heroj ove avanture.
Evo je umro ne jednom nego dvaput.
Nema šanse. I oba puta ustao je iz mrtvih
i nastavio je dalje.
Zato su Evo i njegovi suputnici auti
kakve emisije poput ove imaju čast ugostiti.
Pozdrav.
Zovem Jeremyja, Richarda, Jamesa.
Eno ih. -Zašto su otišli tamo? -Otišli su dalje.
Gubim ih. -Što?
Momci, trebali ste se samo provozati.
Koji... Nisu trebali ući na taj. Taj je pravi.
Nisu trebali poletjeti.
Trebali su biti na onom letu.
Preveo: x200sx
BTC: 1CiXKvoK6nA6eoRkVcA17gV7W4XLU3FPro ETH: 0x03032fc11360fDA899866Af15d53d2C78d6b4730