I TIDIGARE AVSNITT
Pappa är död, mamma är död.
Nu är det jag som bestämmer.
Vi har saker att diskutera.
Vet du om hon jobbar idag?
Sara?
Ta barnet, Scott!
Min pojke.
Gör det jag inte kan, för din skull!
Gör inte honom illa! Pappa!
Jag har fixat lite plats i garderoben.
- Det är stort att träffa familjen. - Här är Kody.
Jag ser redan att hon är för bra för dig.
Snälla, gå inte.
- Det här är Maggie. - Wow... Så du är farmor?
Jag älskar att vara farmor. Hallå sitt barns barn...
- Det är vackert. - Jag ska nog gå nu.
- Jag tänker gå till polisen. - Det är Angel.
- Nej! - Vad i helvete har du gjort?
Jag vet vem jag är nu.
Santi. Skynda dig!
Ni får inte komma för sent till skolan.
Okej, hjärtat. Spänn fast dig.
Jag är inte här för att döda dig, Marcus.
Nej, det är uteslutet.
Jag vill helst inte ha en pistol i mitt ansikte.
Jag vill helst inte ha en död man utanför mitt hus.
- Jag har ett erbjudande. - Svaret är nej.
Jag jobbar inte för dig. Jag jobbar inte för nån längre.
Du jobbar för din familj. Vi jobbar alla för våra familjer.
Jag tog in dig i min. Jag litade på dig.
Du övergav mig.
Du är skyldig mig att åtminstone lyssna.
För din klubbs skull.
Häromkvällen...
Jag har redan sagt att jag inte vill veta.
Om vi ska göra det här måste du veta vad du ger dig in på.
Jag är inte rädd för vad du än tror att jag borde vara rädd för.
Vet du vad en dödsrossling är?
Det sista ljudet som människor och djur ger ifrån sig när de dör.
Det är allt jag har varit i sju år.
Inget kan röra mig, EZ.
Jag är ett jävla spöke.
"Du vet var du finner döden."
"I hennes mörka palats."
"Säg åt henne att lyfta min kropp och själ, tillsammans"-
- "till en plats där ingen minns mig."
"Inte i den här världen, ej heller himlen."
- Vad var det? - Rosalía de Castro.
Det låter underbart.
Att bara försvinna.
Inte bli ihågkommen.
Vem är det?
Stanna här.
Ni kör visst bara amerikanskt?
Det måste vara dyrt.
Allt har ett pris.
Du har alltid varit bra med ord. Så smart.
Men en del av grabbarna trodde att du trodde att du var bättre än dem.
Bättre än alla oss andra.
Jag kände aldrig så.
Jag kände alltid att du och jag var sanna bröder.
- Jag ställde alltid upp för dig. - Ja, för helvete.
Och det älskar jag dig för.
Är det nån mer där inne?
Bara hunden.
En del av de där bröderna som kände sig förminskade...
När du försvann så där kollade de upp det.
De skickade bud från Chino till Corcoran.
Ingen såg dig. Inte ens på High Desert.
- Jag höll låg profil... - Höll låg profil.
Ja, du sa det.
Jag har inte ditt intellekt.
En grabb som sitter inne på minst 25 år eskorteras ut av FBI-
- och är nu medlem i en MC-klubb.
Vad skulle de säga om de visste att de hade en källa hos sig?
Säg det där igen. Det du precis sa. Säg det igen.
För helvete, mannen.
Jag ville inte dyka upp så här. Jag har det bara lite kämpigt.
- Vad fan pratar du om? - Suze.
Sättet hon ser på mig. Jag försöker.
Mina flickor ska inte få tro att deras pappa är en jävla luffare.
Sätt mig i arbete. För dig, för klubben.
Jag behöver tjäna pengar. Jag struntar i vad det är.
Du vill ha en tjänst. Var det smart att komma hit och hota mig?
Jag struntar i den där skiten, om du har slutit ett avtal.
Jag behövde bara få dig att lyssna.
Jag vill inte förstöra för dig-
- men jag kommer att göra det. Jag är desperat.
Jag var en jävla kung på insidan.
Och nu...
Du sa det själv. Allt har ett pris.
Om du vill att jag ska tiga så är det här mitt.
Jag vill inte ha allmosor. Jag ska jobba för det.
Jag förväntar mig att du hör av dig.
Annars får de höra saker av mig.
Det där... låter som ett problem.
- Han behöver ett namn. - Va?
Barnet. Han behöver ett namn.
Vad sägs om... Angel?
Ezekiel?
- Vad sägs om... Felipe? - Nej, för fan.
Han ska inte behöva växa upp med allt det där... bagaget.
Han behöver ett eget namn.
Vad tycker du om... Maverick?
- Maverick? - Maverick.
Då kan han växa upp och bli en grym stridspilot.
Angel. Angel. Angel!
Vad säger du om... Christopher?
Nej...
Förlåt... Jacob har haft en liten olycka.
- Jag kan... - Jag tar det.
Vet du hur man bäddar en säng?
Jag ska lära dig att göra det på arméns sätt. Ta tag i den sidan.
Dra det emot dig.
Det ska alltid vara lite längre på ovansidan.
Så där ja. Bra.
Då så. Kom hit.
Man gör en 45-gradig vinkel. Vass och slät.
Fint och rakt. Så där ja.
Håll emot här.
Håll emot. Bra. Stoppa in det som blir över.
Försök med andra sidan.
Mamma ska vara med dig nästa vecka. Okej?
På en ny, magisk plats.
Kommer pappa att vara där?
Okej, skitunge. Ska vi tvätta av oss inför lunchen?
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
Jag ringer när jag är på motellet.
Direkt imorgon bitti tar du passen och pengarna...
Stanna över natten. Följ med oss.
Jag kommer några dagar efter er.
Jag måste vara säker på att de inte spårar mig.
- Så fort jag... - Jag klarar inte det här.
- Jag klarar det inte. - Erin...
Du, du... Du?
Du är den mest irriterande, men också den tuffaste personen jag vet.
I hela våra liv, när jag inte ville strypa dig...
...ville jag vara lika orädd som du.
Du klarar det här.
Du är också väldigt irriterande.
Det vet jag.
- Vad i helvete? - Är det där smart?
Det hjälper mig att bli personlig.
Det är vårdslöst och farligt.
Det är farligt att du är här. Tänk om han var här?
Du har inte hört av dig på mer än två veckor, Kate.
Får jag ta på mig ett par jävla byxor först? Tack.
Jag vill inte ha en upprepning av Nashville.
Det är lugnt. Allt är bra.
- Bra. - Strålande.
Då har du inga invändningar.
- Är du helt jävla allvarlig? - Är du det, Kate?
Vi kollar kamerorna.
- Nu blir det bevakning här också. - Hur är det med mitt privatliv?
Har de nämnt San Bernardino?
- Allt står i rapporterna. - Inte allt, är jag rädd.
Jag gör stora framsteg här. Jag har träffat andra medlemmar.
- Jag behöver mer tid. - Vi har inte mer tid.
Allt börjar bli för explosivt. San Bernardino, UC Davis, Nevada.
Det är bara... Han börjar äntligen lita på mig.
Jag vinner hans förtroende och vi har fått kontakt.
- Jag klarar mig... - Kate. Titta på mig.
Din karriär står på spel.
Du bad mig att få börja i fält igen.
Du kanske inte är redo. Du kanske fortfarande sörjer.
Hur många jävla gånger måste jag säga att jag klarar det?
Pressa honom, annars plockar jag bort dig.
Och fyll den här.
För att få plats med framtiden måste du släppa det förflutna.
Vad som hände mellan dig, Emily, Dita och Galindo-
- så måste du lägga det bakom dig.
- Förstår du? - Varför tar du upp det?
- Vad i helvete? - Señora.
Jag visste inte att Mr. Alvarez hade med sig en gäst.
- Inte jag heller. - Det här är vice ordföranden.
Ezekiel Reyes.
Hesekiels profetia ledde hans folk från förödelse till Jerusalems prakt.
Han blev också martyr.
Bunden mellan vildhästar och sliten i stycken.
- Känner ni varandra? - Vagt.
Vi har en gemensam bekant.
- Har du pratat med henne? - Jag tänkte fråga dig det.
Jag hoppas att det inte blir problem med upplägget.
Med all respekt: Jag vet inte riktigt vad det är vi ska diskutera.
Jag vet att rötterna till ert partnerskap med min bror har ruttnat.
Det har blivit ett problem för oss båda.
Avstannade leveranser, ökad efterfrågan.
Vi är här för att med Mr. Galindos hjälp-
- bygga en bro mellan våra till synes åtskilda öar.
Den här uppgörelsen, Marcus, skulle inte bara gagna dig och Mayans.
Den skulle helt förändra landskapet för hur våra affärer bedrivs.
Den skulle ifrågasätta tron på att brutalitet och vinst hör ihop.
Jag har sett konsekvenserna, Marcus.
Av meningslöst våld, sorg...
Men... nu tror jag att jag har hittat rätt partner-
- för att leda oss alla mot en fredligare framtid.
Det är bara en sak. På grund av tillfälliga likviditetsproblem-
- vill jag att ni tar trefaldigt mot avtalet med min bror.
- Och ni ska börja omedelbart. - Har ni såna kvantiteter?
Jag har försäkrat Soledad om att Mayans kan hantera det.
Miguel blir min sambandsofficer på norra sidan.
Jag utgår från att ni kan samarbeta i enlighet med avtalet.
Avtalet gäller mellan Marcus och mig.
Vi har jobbat länge ihop.
- Marcus. - Jag står i skuld till dig.
Jag kom hit idag av respekt för dig och för vår nådiga gäst...
...men det här är ett beslut som måste tänkas igenom noga.
Klockan tickar, Mr. Alvarez.
Om inte ni vill göra affärer med mig, finns det säkert nån annan som vill.
Om de är er fiende så blir ni min.
Om jag får fråga... Er bror - var står han i det här?
Min bror kommer att tas om hand.
Det vackra är den orörda leran, den oändliga potentialen.
Från Hemingway till Himmler.
Från Basquiat till Bundy.
- Ge mig mitt barn. - Eller blir du som resten av oss?
Uthärdar i en i övrigt nedslående existens av tyst förtvivlan.
Det är bäst att du vilar dig, bebben.
De vuxnas tröttsamma värld väntar.
Den ständigt svängande pendeln av jämbördiga vedergällningar.
- Du har den. - Ut med dig!
Sover han hela nätterna?
Min son har fortfarande mardrömmar-
- efter att en viss vidrig häxslyna-
- låste in honom i garderoben med sin mor, där de trodde att de skulle dö.
Jag vägrar, vad du än begär av mig.
Det kunde ju ha varit värre.
Har du hört den bisarra historien om den utarbetade federala agenten-
- och hennes tidigare så oerhört triste make?
En söndagsmorgon, med fattiga riddare i stekplåten...
...ger han sig på henne med en blodig kniv. Ja, den skulle snart bli det...
Definitivt provocerad av hennes fula, lögnaktiga mun-
- men tänk dig ändå raseriet som krävdes för att stöta kniven-
- in i hennes kött om och om igen.
Tack och lov, tränad och utbildad som hon var-
- lyckades hon få fram sin pistol och skjuta Herr Tråkmåns i ärthjärnan.
Det borde ju ha varit slutet på historien.
Men oförklarligt nog vänder hon pistolen mot sig själv-
- och gör slut på sin egen, förmodat ouppfyllda, existens.
Vi ska vara glada att de inte hade barn, eller hur?
Fast det här är mycket märkligt..
Flera grannar hävdar att de har sett paret med ett spädbarn.
Jag vägrar.
Men det fanns inga adoptionspapper eller födelseattester som bevis.
Det fanns inga spår av att det hade varit ett barn där.
Hörde du mig?
Vi får bara hoppas, för någons skull-
- att de inte granskar fallet på nytt med en mer kritisk blick.
Jag tänker inte göra det!
Jodå, kära mor till föräldralösa.
Vet du varför?
Därför att det finns ingenting, och jag menar verkligen ingenting...
...vi inte gör för våra barn.
Precis.
Så ja...
Tack för att du kom.
Vill du komma in?
Du... Kom hit. Se så, kom hit.
Fan...
- Jag hatar dig så jävla mycket. - Jag vet.
Vad vill du, Angel?
Varför bad du mig att komma hit?
Jag vill att du ska få höra att jag vet...
Jag vet att jag sabbade allt.
Jag är så jävla ledsen att du fick genomlida det där.
Jag är ledsen att jag inte kunde ställa upp.
Det var mitt fel. Jag var nog livrädd för att få honom...
Det är ingens fel.
Det bara... hände.
Det är det jag verkligen försöker förstå nu.
Jag vet inte om du ville ha hit mig för att lindra ditt samvete...
- Nej. - Men...
- Nej. - Det kan jag inte.
Du ska bara veta att jag är jävligt ledsen. Jag är en skithög.
Jag hade inte behövt köra ända hit för att få veta det.
Och det är du inte.
Vet du det?
Du har ett vackert hjärta.
Det var därför jag blev förälskad i dig.
Och en dag...
...kommer resten av dig att komma ikapp det hjärtat.
Det... gör mig bara sorgsen-
- att jag inte kommer att vara här för att se det.
Jag är så jävla ledsen.
Jag också.
Kommer du att klara dig?
Jag vet inte.
Samma här.
Men jag ska fan i mig försöka.
Jag också.
Hallå där!
Hej. Maggie, eller hur?
Jag såg dig inte.
Angående häromkvällen... Jag ville bara be om ursäkt.
Jag visste inget om din sorg.
Det ändrar inte på det faktum att du är en skithög.
- Ursäkta? - Jag ville inte gå på middagen.
Dumt nog lät jag Izzy övertala mig för att hon talade sig varm om dig.
Men du var en riktig käftsmäll.
Du gav dig på en kvinna som vågade dyka upp-
- i tron på att få en trevlig kväll-
- och träffa en hygglig karl för en gångs skull. Jag vet att du såg mig.
Jag gick efter dig bara för att du ska få höra att du suger.
Nåt mer du vill ha sagt?
Min tårta var utsökt.
Det tror jag säkert.
Jag är på väg till ett möte-
- men om du inte har fullt upp med att spela mahjong eller att sticka-
- eller vilka farmorsprylar du än har på gång...
- ...så kanske vi kan ta ett glas? - Jag dricker inte.
Såklart inte...
Vill du träffa mig ikväll?
- Ärligt talat så skiter jag i vilket. - Okej, då.
Det är din förlust.
Ja.
Jag vill träffa dig ikväll.
Det blir på min hemmaplan.
Vi ska väl inte till kyrkan?
Och riskera skammen när min dejt fattar eld? Nej.
Är du redo?
Idag åkte jag och EZ söderut för att träffa Galindo.
- Lever Galindo? - Det gör han.
Han och Banqueros syster ville ses angående återupptagna leveranser.
Det skulle ge Santo Padre övertaget igen.
Kontroll över leveranserna och intäktsflödet som behövs för kriget.
Ingen skulle komma åt oss.
Varken Sons eller de andra avdelningarna.
- Vi skulle bli för mäktiga. - Ja, för fan.
- Vad måste vi göra? - Vad är nästa steg.
Jag tänker säga nej.
Diaz och jag bildade klubben för 40 år sen, för brödraskapet.
Men nu ser jag bara girighet.
Heroinet är ett gift.
Vår inblandning i det har förgiftat klubbens själ.
Det är karmans hämnd för alla förstörda familjer.
Padrino. Utan heroinet har vi inget att stå på.
Vilka som helst kan slå till mot oss.
- Det här kriget mot Sons... - Tillräckligt med blod har spillts.
Kriget måste ta slut.
- Vi måste återgå till hur det var. - Åt helvete med det!
De dödade en av våra.
- Vi borde döda alla deras! - Ja.
Bishop har rätt. Sons startade kriget.
Vi behöver kraften för att avsluta det.
Efter San Bernardino har vi dem precis där vi vill ha dem.
Vi kan inte ändra kurs.
Vi måste sluta med det som tynger klubben.
- Ibland måste man fatta svåra beslut. - Det här beslutet är ett misstag.
- Jag håller med Bishop och EZ. - Jag också.
Ärendet är avslutat. Inget utrymme för diskussion.
Padrino. Om jag får?
Jag har alltid varit stolt över att kalla er mina bröder.
Men det här... De här väggarna känns inte längre som hemma.
Det kanske har skett för mycket skada.
Jag har... Jag är fortfarande en Mayan.
Jag kommer alltid att vara en Mayan.
Men Santo Padre är inte mitt hem.
Vad är det du säger?
Med din tillåtelse, Padrino, ber jag om att få bli nomad.
Vad i helvete?
Ska du bara överge oss?
Tror du att du kan fly nu? Fly från allt du har gjort?
- Skulle det vara rättvist? - Det är dags för mig att sticka.
- Jag är inte önskad här. - Enligt vem då?
Enligt mig, för helvete.
Vill du gå? Stick, för helvete.
- EZ... - Om du inte är med oss är du mot oss.
Jag vill inte ha några motvilliga medlemmar.
Vad skulle Coco ha gett för att sitta där nu?
- Ska du bara kasta bort det? - Jag har alltid respekterat dig, EZ.
Jag skiter i vilket. Vill du sluta?
Vad mig anbelangar så är du ute.
Padrino?
Det är ditt beslut. Ingen annans.
Du har varit en fin broder, Taza.
Jag hoppas att du hittar det du söker. Så får det bli.
Hope?
Hur har hans dag varit?
Lugn.
- Och din? - Samma här.
Angel, jag har funderat...
- Maverick. - Jaså?
Jag kollade upp betydelsen. En kalv som inte har blivit märkt.
- Vi ser till att han förblir sån. - Ja.
Tala in ett meddelande efter tonen.
Nej! Nej, nej! Nej!
Vad gör du?
Det är mitt fel.
Angel var oskuldsfull från födseln, som sin mor.
Men du... är min spegelbild.
Du är tyngden av mina synder.
Alla fruktansvärda saker jag har gjort...
Gaby...
Hur kunde du göra det?
- Hon älskade dig. - Jag älskar min bror.
Om jag är ett monster ska jag vara ett som skyddar det jag älskar.
Nåt du inte kunde göra.
Nåt du aldrig har kunnat göra.
Visa honom för mig.
Visa mig Ignacio.
Låt mig få se honom.
Det var det jag trodde.
- Herregud! - Visst är det gott?
Ja. Var har du lärt dig att laga mat?
I fängelset.
Man tar majschips, ostbågar och en köttpinne-
- så har du gjort en tamale.
Ramennudlar, jordnötssmör och stark sås.
- Pad thai. - Tyst med dig, för fan!
Jag kunde lite grann innan jag blev inlåst.
När vi barn var morsan ofta väck.
Hon var inte hemma på flera dagar.
Det var jag som fick ge mat åt mina syskon.
När jag inte hade nåt i fängelset tvingades jag att bli påhittig.
Det var det som verkligen lärde mig att laga mat.
Oroar du dig för det ibland? Att bli inlåst igen?
Så som du lever måste du ju tänka på det.
Jag vet inte...
Som jag ser på det styr vi över hälften av fängelsegårdarna ändå.
Men nu med Sons?
Vitingarna behöver sitt knark också.
Så länge vi levererar kommer arierna alltid att foga sig.
Vad är det som händer?
Vad är det? Prata med mig, Kody. Vad är det?