.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicbits.org
Sommaren 1983.
Inkräktaren.
Caro? Han är här!
Någonstans i norra Italien.
- Professor Perlman. - Tack för att jag får bo här.
- Du är ännu större än på bilden! - Hela jag fick inte plats på fotot.
Han verkar självsäker.
God dag, mrs Perlman.
- Annella. - Oliver. Trevligt att träffas.
Var är Elio?
Jag går ner.
Elio!
- Du måste vara helt slut. - Hur märkte du det?
- Raring, hjälp Oliver med bagaget. - Är han redan här?
Absolut, varenda en av dem.
Elio, Oliver. Oliver, Elio.
Hur står det till?
Du måste vara helt slut! Kom nu.
Ska jag ta upp bagaget till ditt rum?
Mitt rum...
Följ honom.
Du är så välkommen. Känn dig som hemma.
Ska du gå?
- Hej. - Hej.
Trevligt att träffas.
Mitt rum är numera ditt rum. Jag bor här intill.
Vi måste dela badrum.
Det är min enda väg ut.
Dags att äta middag!
Ursäkta.
- Det är dags att äta middag. - Ja...
Jag skippar nog den. Kan du framföra mina ursäkter till din mamma?
Tack, kompis.
Så det är ditt gamla rum?
Tack.
Senare.
Jag lagar omelett.
- Ser man på! God morgon, professorn. - Uppstigen från de döda...
- Sov jag så länge? - Det verkade så. Hur mår du?
- Nu är jag utvilad. Tack. - Bra. En espresso?
Tack, gärna. Det här ser fantastiskt ut.
- Jag tog väl inte din plats? - Nej då, ingen fara.
- Har du återhämtat dig efter resan? - Ja, och det med besked. Tack.
- Jag kan visa dig runt. - Gärna det. Tack.
Finns det nån bank i stan? Jag skulle vilja öppna ett konto.
- Jag tar det. - Ursäkta.
Det kan hända den bäste.
Ingen av våra gäster har haft bankkonto här.
- Ska jag ta honom till Montodine? - Jag tror att de har semesterstängt.
- Pröva med Crema. - Crema?
Tack.
- Är det er fruktträdgård? - Det är Annellas träd.
Persikor, körsbär, aprikoser...
Granatäpplen. Melograno.
- Ta ett ägg till. - Måste du?
Nej, jag känner mig själv.
Då blir det både tre och fyra, och sen får ni rulla mig härifrån.
- Jättegott. - Raring?
Kan han ta Anchises cykel?
- Vad sysselsätter man sig med här? - Väntar på att sommaren tar slut.
Och på vintern? Väntar man på att sommaren ska komma?
Vi är bara här över jul och andra storhelger.
Jul? Är inte ni judar?
Jo, men dessutom amerikaner, italienare, fransmän...
En ovanlig kombination.
Frånsett oss är du nog den enda juden som har varit här i stan.
Jag är från en småstad i New England, så jag vet hur det känns.
Vad brukar du göra?
Läsa böcker. Transkribera musik. Bada i floden.
- Gå ut på kvällarna. - Låter kul.
Tack för hjälpen, kompis.
- Hoppsan! Ursäkta. - Ingen fara.
Senare!
Vad har du där? Det där borde vara...
Vad är det här?
Fortsättningen på de här från arkeologiska institutionen.
Det är arkeologi. Det här borde vara historia.
- Mer aprikosjuice? - Ja!
Varsågod.
- Ta för dig, raring. - Tack.
Ta gärna mer.
Ordet "aprikos" kommer från arabiska.
Det är som orden "algebra", "alkemi", "alkohol".
Ett arabiskt substantiv med artikeln "al" före.
Ursprunget till italienskans albicocca är al-barquq.
Men i Israel och många arabländer
har frukten ett helt annat namn: Mishmish.
Där håller jag inte med professorn.
Jag ska prata etymologi. Ni får ha tålamod.
De flesta latinska ord kommer av grekiska ord.
Men i fallet "aprikos" är det lite mer komplicerat.
Här tar grekiskan efter latinet.
Latinets praecoquum eller praecoquere
"förkoka" eller "förmogen", "brådmogen" eller "försigkommen".
Bysantinerna lånade praecox
som blev prekokkia,
som i sin tur blev berikokki, som blev arabiskans al-barquq.
- Grundkursen i filologi. - Med beröm godkänt!
Så där gör han varje år.
Vi går in och tar ett glas.
- Hej, Romano. - Hej, Oliver.
- Hur är det? - Bara bra.
Hej, grabbar!
Är allt bra? Allt är bra. Vad har vi här...?
Kan du börja?
Tack.
Tack!
Hej.
Hur kände du till det här stället?
Heja, Chiara!
Han är bättre än killen som kom i fjol. Minns du?
Ta den!
Mycket bättre! Kolla, vad snygg han är!
Vatten, Elio!
Perfekt timing.
Är allt bra? Kom jag åt en nerv?
Håll i den. Du kan lita på mig. Jag är snart doktor.
Kom hit! Du är för stressad. Du måste slappna av.
Det gör jag.
Marzia, kom hit ett tag. Håll med om en sak.
Känner du vad spänd han är? Han måste slappna av.
- Senare! - Du borde slappna av.
Är ni med?
Hej, gubben! Marcella och de andra äter middag med oss.
- Äter Oliver med oss? - Vet inte.
- Vilken filmstjärna! - Ja, de där amerikanerna...
Mousserande!
Han är sen.
Tycker ni inte...
att han låter ohövlig när han säger "Senare"?
Arrogant.
Jag tycker inte att han är arrogant.
Det blir så han tar farväl av oss när tiden kommer. Med si "Senare!"
Men först måste vi stå ut med honom i sex långa veckor.
Han är bara blyg. Du kommer att gilla honom.
Eller hata honom.
Nej då, gubben.
- Duka av mr Olivers kuvert. - Javisst, signora.
Raring?
Elio, spela nåt för oss.
Jag känner inte för det.
- Varför inte? - För att jag inte känner för det.
Varför går du inte ut med de andra?
För att jag inte vill!
Du är en sån glädjedödare.
Kom igen!
Gör ditt bästa, raring.
Hej.
- Vad gör du? - Läser.
Varför är du inte med de andra nere vid floden?
- Jag är allergisk. - Jag med. Kanske mot samma sak.
- Ska vi gå och bada? - Nu?
Ja. Kom nu.
Måste vi gå nu genast?
Jag går och byter om. Vi ses där nere.
Vad gör du?
- Läser min musik. - Nej, det gör du inte.
- Tänker. - Jaså?
På vad då?
Det är privat.
- Tänker du inte berätta? - Nej.
- Han säger inte vad han tänker på. - Elio!
Då går jag och pratar med din mamma.
Mer aprikosjuice!
Tack och lov att du hjälper mig.
- Det låter bra. - Jag trodde inte att du gillade det.
Spela det igen.
Följ med.
- Det låter annorlunda. - Jag har ändrat lite på det.
Varför då?
Jag spelade som Liszt skulle ha gjort om han hade ändrat Bachs version.
Spela det igen. Det som du spelade där ute.
- Vill du att jag ska spela det igen? - Snälla du.
Otroligt, du ändrade det igen! Varför då?
Jag spelade som om Busoni hade ändrat Liszts version.
- Vad är det för fel på Bach? - Han skrev det inte för gitarr.
- Vi vet inte ens om det är Bach. - Glöm att jag frågade!
Ett ungdomsverk av Bach. Tillägnat hans bror.
JAG BORDE INTE HA SAGT ATT JAG TRODDE ATT HAN HATADE BACH.
JAG TRODDE ATT HAN OGILLADE MIG.
Hej, professorn.
Hej.
- Slå dig ner. - Jag behöver hjälp.
Var uppriktig nu. Hur dåligt är det?
Dina insikter är övertygande, men...
- Hej. - Hej.
- Har du varit vid floden? - Ja.
Mafalda!
Visst är den fin?
Elio!
Sover du?
- Jag gjorde det. - Säg vad du tycker om dravlet.
- Vänta. - Va?
Jag hör inte.
"För grekerna, hävdar Heidegger, är detta fördolda grundläggande"
"för varelsers natur i relation både till sig själva och andra väsen."
"Det fördolda är inte förbehållet relationer till mänskliga varelser."
Blir du klok på det?
Det blir inte jag.
Inte din pappa heller, tror jag.
Du kanske fattade när du skrev det.
Det var nog det vänligaste nån har sagt på flera månader.
Vänligt?
Ja. Vänligt.
Kom hit.
- Vad är det som händer? - Stöter han på henne?
Elio, har han raggat upp henne?
- Inte vet jag. - Jag skulle vilja vara i hans ställe.
Vem skulle inte vilja vara i hennes?
Hon ger sig inte förrän hon får honom.
Kommer du?
Senare.
Är du med mig för att du är arg på Chiara?
Varför skulle jag vara arg på Chiara?
- För hans skull. - Vem då?
Oliver.
Vänd dig bort!
Ska vi ses här i morgon kväll?
Vänta på mig!
Kom!
Det var nära att vi hade sex i natt. Marzia och jag.
- Varför blev det inget? - Jag vet inte.
Friskt vågat, hälften vunnet.
Om jag bara hade vågat ta i henne, så hade hon sagt ja.
- Bättre lycka nästa gång. - Bättre lycka med vad då?
- De har gjort ett fynd i Sirmione. - Fantastiskt!
- Jag ska åka dit. Vill du följa med? - Ja, gärna. Tack.
- Känn doften. - Får jag också följa med?
På villkor att du håller tyst.
Med sina åsikter, eller om vilket fantastiskt fynd ni har grävt upp?
Inte grävt upp. Det har bärgats ur vattnet.
Hej, Chiara!
- Vad gör du? - Jag ska till Gardasjön med pappa.
Han vill visa Oliver utgrävningen.
- Kan du hälsa honom att jag var här? - Han är där inne och hjälper pappa.
Du var otrolig på dansgolvet i går.
- Han dansar bra. - Ja.
Snygg är han också.
- Vill du att vi ska bli ihop? - Nej.
Kom in.
Pappa sitter alltid där bredvid Anchise och läser kartan.
Hon verkar gilla dig.
Hon har blivit snyggare sen i fjol.
Jag såg henne naken när vi badade en kväll.
- Fin kropp. - Försöker du få mig att gilla henne?
Vore det nåt fel med det?
Nej, men jag sköter helst såna saker själv.
Jag kör i dag.
- Oroa dig inte. - Kan du sluta spela god värd?
Inte den minen, Anchise! Du får ledigt i eftermiddag.
Vad står på, killar?
Kom, Oliver.
Sätt dig i framsätet och läs kartan.
Vad nu?!
- Doktor Rosberg... - Välkommen!
- Och vem har vi här? - Han har växt. Det här är Oliver.
- Hej! - Hej, Teresa!
Sammy! Kom hit.
Vapenvila?
Kom, killar!
Fartyget sjönk 1827 på väg till Isola del Garda.
Statyn sägs ha varit en gåva från greve Lechi
till hans älskarinna, kontraalten Adelaide Malanotte.
Det finns fyra kända kopior efter Praxiteles original.
Det här är nr 3.
Kejsar Hadrianus hade ett par i Tivoli
men en av påvarna Farnese lät smälta ner dem
och gjuta en yppig Venus av metallen.
Vem vill bada innan vi åker hem?
Vad äckligt!
- Kan det skada statyn? - Troligen.
- Elio! - Oliver!
- Hör du! - Jag måste iväg!
Jösses!
- Ska du följa med? - Nej, jag borde jobba på boken.
Ska vi inte ta ett glas för att fira?
Okej, bara ett.
Marzia?
"Fragment" av Herakleitos.
Flodens innebörd är inte att allt förändras
och aldrig förekommer två gånger
utan att somligt förblir sig likt endast genom att förändras.
HERAKLEITOS FRAGMENT
Ursäkta, jag kommer med ren tvätt.
Låt dörren stå öppen.
Tack.
Har du sett till min "Heptameron"?
Mafalda.
Den är ju på tyska.
Okej.
Jag minns inte var vi slutade, men den här gillar ni nog.
Kom hit, raring.
Jag översätter.
En stilig ung riddare är vansinnigt förälskad i en prinsessa.
Hon älskar honom också...
men verkar inte riktigt medveten om det.
Trots den vänskap, Freundschaft...
som blomstrar mellan dem, eller...
kanske just på grund av den vänskapen...
är den unge riddaren så...
gedemütigt...
så underdånig och mållös...
att han är oförmögen att föra sin kärlek på tal.
Men så en dag frågar han prinsessan rakt ut.
"Är det bättre att tala eller att dö?"
Det skulle jag aldrig våga fråga.
Det tror jag inte på.
Hör du, Elly-Belly...
Du vet väl att du alltid kan prata med oss?
Mamma läser en fransk 1500-talsbok för mig.
Hon läser för pappa och mig varje kväll.
Om riddaren som inte vet om han ska tala eller dö?
Just det.
Vad gör han?
"Bättre att tala", sa hon.
Men hon är på sin vakt.
Hon anar en fälla.
Talar han?
Nej.
Han pratar om annat.
Så klart. Han är ju fransman!
Jag har några ärenden i stan.
Jag kan göra det. Jag har inget för mig.
- Vi kan väl åka in tillsammans? - Nu?
Ja.
Nu. Om du inte har nåt viktigare för dig.
"Om du inte har nåt viktigare som du håller på med."
- Kan jag lägga det här i din väska? - Javisst.
Jag har riktat hjulen och pumpat däcken.
- Perfekt, tack. - Inget att tala om.
Jag vurpade på vägen hem häromdagen och skrubbade mig rätt illa.
Anchise strök på nån sorts häxbrygd. Jag tror att den hjälpte.
Håll i den.
- Vill du ha en? - Visst.
- Inte så dumt, va? - Inte dumt alls.
- Jag trodde inte att du rökte. - Det gör jag inte heller.
- Andra världskriget? - Nej, första.
Man måste vara minst 80 år för att ha känt nån.
Jag har aldrig hört talas om slaget vid Piave.
Ett av första världskrigets mest brutala slag.
170000 människor dödades.
Finns det nåt som du inte vet?
Jag vet ingenting, Oliver.
- Du vet mer än alla andra här. - Jag vet så lite om viktiga saker.
Vad då för viktiga saker?
Det vet du.
Varför berättar du det här?
För att jag tyckte att du borde få veta det.
Du tyckte att jag borde få veta det?
För att jag ville att du skulle veta?
För att jag ville att du skulle veta.
För att jag ville att du skulle veta...
För att du är den enda som jag kan säga det till.
Säger du det jag tror att du säger?
Gå inte. Stanna här.
Du vet att jag inte går härifrån.
De har blandat ihop sidorna! Nu måste jag skriva om alltihop.
Jag har inget att arbeta med. Jag förlorar en hel dag.
Fasen också!
- Jag borde inte ha sagt nåt. - Låtsas inte om det.
Så vi pratar med varandra, men egentligen inte?
Vi kan inte prata om såna saker.
Okej?
Det går bara inte.
Du...
Kom, amerikan!
- Redo? - Kör!
Ganska så...
- Är du törstig? - Ja.
God dag, signora.
Ursäkta mig... Skulle jag kunna få ett glas vatten?
Il Duce. "Italiens folk!"
Det är Italien.
- Tack. - Det var så lite.
Kom!
Det här är mitt ställe. Bara mitt.
Här läser jag. Jag vet inte hur många böcker jag har läst här.
Det är iskallt!
Källan ligger uppe i bergen. Bergamaskalperna.
Vattnet kommer ända därifrån.
Jag gillar ditt sätt att säga saker. Varför är du så hård mot dig själv?
För att inte du ska vara det.
Är du så rädd för vad jag tycker?
Du gör det väldigt svårt för mig.
Jag älskar det här, Oliver.
Vad då?
Allting.
Menar du oss?
Ja, det är inte så dumt.
Känns det bättre nu?
Nej, nej, nej!
Nu går vi. Jag känner mig själv.
Och vi har inte gjort nåt vi behöver skämmas för.
Jag vill vara en bra människa. Okej?
Tar du illa upp nu?
Låt bli.
Det börjar visst bli infekterat.
- Vi kan titta in på apoteket. - Lysande idé.
Vi kom in på Bettino Craxis regering.
- För vi bara pratar och pratar. - Låt mig få en syl i vädret nu.
Fem partier som ligger i luven på varandra...
Rök och håll klaffen! Låt dem prata. Jag vill veta vad de tycker också.
Vad anser du om fempartiregeringen?
Det är den historiska kompromissen.
Så kan du inte säga! Kompromissen är en tragedi!
Du är dig inte lik sen du ärvde villan.
- Vad har det med saken att göra? - Vad är det du säger?
Du är inte klok. Du är en idiot!
- Det har hon rätt i. - Ska du inte säga till henne?
Jag känner inte igen dig heller. Du är helt uppgiven.
Vad sägs om Buñuels hjärtattack? Surrealismens geni har dött.
Filmen löser inte alla problem.
Filmen speglar verkligheten. Den är ett filter.
De visar Frihetens fantom gång på gång. Alla älskar Buñuel.
- Jag vill höra hans åsikt. - Han vet inget om det här landet.
- Säg nåt. Ett intryck. - Har du ett intryck?
- Raring, han är amerikan. - Bara för det är han väl inte dum!
Ta inte illa upp.
Jag är elak mot politiker av en viss typ.
Hon sa inte att han var dum!
- Ni får väl tycka att jag är knäpp! - Vad står på?
- Vad var det som hände? - Ingen fara. Det händer ofta.
- Finns det is, Mafalda? - I frysen.
Ni vänjer er vid allting.
Du rör ihop argumenten! Vad pratar du om?
- Det finns ingen politisk kamp. - Nu gick han också.
Elio...
Elio... Mår du bra?
Sätt dig en stund.
Om du insisterar.
- Det var väl inte mitt fel? - Nej.
Jag ser hemsk ut.
Köksbordet gör i alla fall det.
Aj! Var har du lärt dig det där?
Farmor gjorde så när vi var sjuka.
Det hjälper.
Jag hade en sån här.
Hade du? Varför bär du den inte?
Mamma säger att vi är diskreta judar.
Tja...
Det kanske funkar för din mamma.
Konstig häxa.
- Fan, du tar livet av mig! - Det hoppas jag inte.
Hej! Ska du åka? Var är Elio?
Där inne. Han fick näsblod, så han vilar.
Säger du det? Jag är strax tillbaka.
Vänta på mig.
Hur är det?
Ska vi gå ut?
Jag vet inte om jag kan. Om mamma ser mig, blir hon orolig.
- Tror du? - Ja, hon är jobbig.
- Var är Oliver? - Inte vet jag.
- Var är Oliver? - Gick han inte ut?
Vill ni ha en smoothie?
- Nej tack. Vi ska snart äta middag. - Okej.
- Jag går ut i kväll. - Vad säger du? Jag blir orolig!
- Det är inte bra, signora. - Låt honom hållas.
- Varför bråkar hon? Jag är 17 år. - Hon oroar sig för dig.
Du tycker om honom, va? Oliver.
Alla tycker om Oliver.
Jag tror att han tycker om dig också. Mer än du.
Tror du det?
- Nej, han har sagt det. - När då?
För ett tag sen.
Vet du var Oliver är?
Ingen aning.
Förrädare.
Förrädare!
Det här är Craxi...
Hej.
Det är jag. Är det Marzia?
- Ja, hör du inte det? - Ursäkta.
Till mig?
Tack.
Läser du verkligen så mycket?
Jag gillar också att läsa, men jag berättar det inte för nån.
- Varför inte? - Jag vet inte.
Jag tror att folk som läser är lite...
hemlighetsfulla.
De döljer sitt verkliga jag.
Döljer du ditt verkliga jag?
- Nej, inte med dig. - Inte?
- Eller kanske lite. - Vad menar du?
Du vet precis vad jag menar.
- Varför säger du det? - Varför?
Därför att jag tror att...
du kommer att såra mig. Och jag vill inte bli sårad.
Vad hård du är!
Vänta.
Kyss mig.
- Är det skönt för dig? - Ja.
Ljuger du?
- Jävlar! Förlåt! - Det gör inget.
Är du arg på mig?
Vilken idiot jag är!
Vad skrattar du åt?
Låt mig vara.
Fan, vad skönt!
Undvik mig inte. Jag står inte ut med att tro att du hatar mig.
Din tystnad knäcker mig.
Jag är så feg.
Alldeles för dramatiskt.
Jag står inte ut med tystnaden. Jag måste prata med dig.
- Hade nån skoj i går kväll? - Kanske det.
Då måste du vara trött.
Eller spelade du också poker?
Jag spelar inte poker.
Flera hundra färgdior av vår boxare och de andra har kommit från Berlin.
Vi borde katalogisera dem.
- Då har vi att göra till lunch. - Visst.
Visst är de vackra?
De är så otroligt sensuella.
Mer hellenistiska än klassiskt atenska.
Troligen influerade av Praxiteles.
Antikens främste skulptör.
Väx upp. Vi ses vid midnatt.
Fasta muskler. Titta bara på magen.
Statyernas kroppar följer alltid en kurva.
Ibland en omöjlig kurva, och så nonchalant!
Därav den tidlösa tvetydigheten.
De liksom utmanar en att åtrå dem.
- Isaac och Mounir kommer på middag. - Även kallade Sonny och Cher.
- Ta på dig skjortan de gav dig. - Nej.
- De köpte den i Miami! - Den är för stor.
De skulle bli så glada.
Om Oliver tycker att jag ser gräslig ut i den, så får det vara.
Oliver?
Hur mycket är klockan?
Två.
- Då så... Senare. - Senare.
Mafalda?
- Jag äter inte middag här. - Okej, signor Oliver.
Hej.
- Hej, Mafalda. - Marzia...
- Vart ska vi? - Det får du se.
Okej.
Sluta!
Hur är det med dig?
Det var länge sen.
- Är allt bra? - Vad du har växt.
Hur är det med dig? Roligt att ses.
- Minns ni Marzia från i fjol? - Javisst.
- Marzia, minns du Isaac? - Flickan från Paris?
- Vill du äta middag med oss? - Nej, jag måste gå.
Ha det så trevligt.
Hej då.
Det här...
är den nya kinesiska sorten ni skickade.
Det ser fantastiskt ut. Kom hit, Mounir!
Jag kan inte ta på den nu, de har redan träffat mig!
Det ser arrangerat ut, pappa!
Uppför dig i kväll! Skratta inte. När jag ber dig spela, så spelar du.
Du måste acceptera folk som de är.
Vad är det för fel på dem? Du kallar dem Sonny och Cher i smyg.
- Mamma gör ju det! - Och sen tar du emot presenter.
Det hedrar dig inte. Är det för att de är gay eller löjliga?
Lär du dig lika mycket om ekonomi som Mounir blir du en klok man-
-som jag kan vara stolt över.
Sätt på dig den här nu!
- Massor av älskare vid hovet! - Jag tror inte det.
En riktig bitch.
De här är helt otroliga.
Nu måste jag gå och lägga mig. Jag är så trött.
Tack.
Elio!
- Tack. - God natt.
God natt.
Känner jag dig?
- Det går aldrig väl. - Ingen fara.
Jag är glad att du kom.
Jag är nervös.
Jag gillar det du har gjort med rummet.
Det är fint.
Jag tar den.
Är du okej?
Jag är okej.
- Får jag kyssa dig? - Ja tack.
Vad gör du?
Ingenting.
Gör det här dig lycklig?
- Du får väl inte näsblod nu? - Jag får inte...
Av, av, av!
Dra av den.
Jag gör det.
Oliver...
Kalla mig vid ditt namn, så kallar jag dig vid mitt.
Elio.
Oliver.
Elio.
- Oliver. - Elio.
- Förde vi oväsen? - Inget att oroa sig för.
Mafalda spanar alltid efter tecken.
Hon kommer inte att hitta några.
Du hade den där skjortan din första dag här. Kan jag få den när du åker?
Vi tar ett dopp.
Klandrar du mig för det som hände i natt?
Nej.
Elio... Kom hit.
Ta av dig badbyxorna.
Det var lovande. Du har stånd igen.
Bra.
Tack för att professorn påminde mig. Jag ska hämta utskrifterna i dag.
- I eftermiddag kanske det passar... - Senare.
Vi går igenom dem innan du åker.
- Okej. Senare! - Senare!
Oliver!
- Har du inte tröttnat på mig än? - Jag ville bara vara med dig.
Jag... Jag ska gå.
Vet du hur glad jag är för att vi låg med varandra?
Jag vet inte.
Det är klart att du inte vet.
Jag vill inte att du ska ångra nåt.
Och det gör mig ont om jag har gjort dig förvirrad.
- Jag vill inte att vi får plikta. - Jag ska inte berätta det för nån.
- Du kommer inte att råka illa ut. - Det är inte det jag menar.
Är du glad för att jag kom hit?
Jag skulle kyssa dig om jag kunde.
- Tiderna förändras. - Tack och lov för partisanerna.
Ja, men det är andra tider nu. Det är annorlunda.
Vad tycker ni om Bettino?
- Jag gillar honom inte. - Det gör jag.
Jag är nöjd med situationen.
Mycket nöjd.
Jag vet inte. Vi får se.
- Vad kan väl vi göra? - Det är de som bestämmer.
- Det gör de. - Vi får se.
Pasquina!
- God dag. - God dag, signora.
Tortelli cremaschi?
Jävlar!
Vad har du gjort?
- Ingenting. - Inte?
Jag förstår...
Du har gått vidare till växtriket. Blir det mineral härnäst?
Djur har du förstås tröttnat på. Det är jag.
Jag är sjuk, eller hur?
Om ändå alla var lika sjuka som du.
- Gör inte så där. - Vill du se nåt riktigt sjukt?
Snälla du, gör det inte!
Varför gör du så här mot mig?
- Vad fan gör du? Det gör ont. - Sluta kämpa emot, då.
- Förlåt. - Det gör inget.
Det gör inget.
Jag vill inte att du ska åka!
Vi slösade bort så många dagar. Varför gav du mig inte ett tecken?
- Det gjorde jag ju. - När då?
När vi spelade volleyboll och jag tog i dig...
för att visa att jag gillade dig.
Du reagerade som om jag hade antastat dig.
- Förlåt! - Så därefter höll jag distansen.
Jag vet inte...
Jag sitter här i timtal nästan varje natt.
Det visste jag inte.
Lustigt, jag...
jag trodde att...
Jag vet vad du trodde!
"Till Oliver"...
"från Elio".
Elio!
Du har varit försvunnen i tre dagar!
Jag var tvungen att jobba.
Ja, men du var spårlöst försvunnen.
Jag vet inte, jag bara...
Jag hade mycket att göra.
Är jag din flickvän?
Oliver måste åka till Bergamo några dagar.
Forskning vid universitetet. Sen flyger han hem från Linate.
Elio, då?
Det kanske vore trevligt för dem att komma ifrån några dagar.
Vad tycks?
- Vår favoritstudent. Kom tillbaka! - Det säger du nog bara.
Tack så mycket, professorn.
Fasen också...
Kom snart tillbaka.
Jag ska bara hem och packa, sen flyttar jag hit...
Du är så välkommen.
Då så... Tack så hemskt mycket!
Oliver!
Kom tillbaka!
Kom hit. Fantastiskt. Tack ska ni ha.
- Då så. Senare, Pearlmans. - Senare!
Senare, senare, senare.
Hej då. På återseende.
Hej då!
Be Elio ringa när ni är framme!
Åh nej!
Kom och ät middag i kväll. Ta med dig Marzia.
Hej då, raring.
- Vad är det? - Ingenting.
Oliver!
Elio!
- Oliver! - Elio!
Hörde du?
Vänta!
Nej, det är hitåt! Kom! Du missar det, kom!
Sluta inte!
Det här! Ni är...
Du får ursäkta.
Bara en sekund, jag ber dig. En sekund!
Jag såg dem förra året.
Richard Butler... fantastisk!
Gjorde du? Vi har också sett dem live.
Vi liftade till London.
Vad sa hon?
Har du passet?
Mafalda?
Mamma?
Ja, det är jag.
Ja, allt är bra. Jag är på stationen i Clusone.
Mamma, kan du...
Kan du komma och hämta mig?
Hej.
- Hur mår du? - Bra.
Jag har läst boken du gav mig.
Dikterna.
De är så vackra. Jag älskar den där Antonia Pozzi.
Det gör mig ont att du är sorgsen.
Jag vill att du ska veta att jag inte är arg på dig.
Inte alls.
Jag älskar dig, Elio.
Kan vi vara vänner?
För livet?
För livet.
Vi saknade dig vid middagen.
Nå?
- Välkommen hem. - Tack.
- Hade Oliver en bra resa? - Ja. Det tror jag.
Ni blev goda vänner.
Ja.
Du är så smart att du säkert förstår hur sällsynt...
hur speciellt det ni två hade var.
Oliver var Oliver.
"Därför att det var han."
"Därför att det var jag."
- Han är väldigt intelligent, men... - Nej, han var mer än intelligent.
Det ni två hade...
hade allt och inget att göra med intelligens.
Han var en bra människa.
Ni hade tur som hittade varandra, för...
det är du också.
Jag tror att han var bättre än jag.
- Han skulle säga detsamma om dig. - Ja! Han skulle säga detsamma.
Det hedrar er båda.
När man som minst väntar det...
har naturen listiga sätt att hitta vår svagaste punkt.
Bara... kom ihåg att jag finns här.
Just nu kanske du inte vill känna något.
Du kanske aldrig kommer att vilja det.
Och...
det är kanske inte mig du vill prata med om det här, men...
du kände uppenbarligen något.
Ni hade en underbar vänskap.
Kanske mer än vänskap.
Och jag avundas dig.
De flesta föräldrar skulle hoppas på att det skulle gå över.
Be för att deras son skulle landa på fötterna, men...
jag är inte en sån förälder.
Vi sliter så mycket ur oss själva för att saker ska läka fortare...
att vi är bankrutt vid 30 års ålder...
och har mindre att erbjuda varje gång vi börjar om med nån ny.
Att tvinga sig att känna ingenting för att inte känna någonting...
Vilket slöseri!
Har jag sagt för mycket?
Då ska jag säga en sak till.
Det kommer att rensa luften.
Jag må ha kommit nära... men jag hade aldrig vad ni två har.
Det var något som alltid...
höll mig tillbaka... eller stod i vägen.
Hur du lever ditt liv är din ensak. Kom bara ihåg...
Våra hjärtan och kroppar får vi bara till skänks en enda gång.
Och...
innan man vet ordet av, är hjärtat utnött.
Och vad kroppen beträffar...
kommer det en dag då ingen ser på den...
och än mindre vill komma den nära.
Just nu känner du sorg...
smärta.
Döda den inte... för med den dör den lycka du har upplevt.
Vet mamma om det?
Jag tror inte det.
- Har du varit i Gaverine? - Ja.
Latkes!
- Får jag? - Glad chanukka!
Detsamma.
Jag svarar!
- Hallå? - Elio? Är du där?
- Hej. - Hej.
- Hur är det med dig? - Bara bra. Och du?
- Och dina föräldrar? - Det är bra.
Jag saknar dig.
Och jag saknar dig.
Väldigt mycket.
- Jag har nåt att berätta. - Har du?
Du ska väl gifta dig, skulle jag tro.
Jag kanske ska gifta mig till våren, ja.
Det sa du aldrig nåt om.
Det har varit på gång i ett par år.
Vad roligt att höra.
Har du nåt emot det?
- Oliver! - Hej!
- När kommer du tillbaka? - Om jag ändå kunde göra det.
Vi sitter just och väljer den nya du till nästa sommar.
- Och han är en hon! - Vad trevligt.
Jag ringer för att berätta att jag har förlovat mig.
Vad roligt! Mazel tov!
Grattis, Oliver!
Nu ska vi låta dig prata med Elio.
Glad chanukka!
Hej då.
De vet.
Jag gissade det.
Hur då?
Din pappas sätt att prata med mig.
Han fick mig att känna mig som en familjemedlem. Nästan en svärson.
Du är lyckligt lottad.
Min pappa skulle ha satt mig på ungdomsvårdsanstalt.
Elio?
Elio, Elio, Elio, Elio...
Oliver...
Jag minns allting.
Elio?
Undertextning: Jonas Fåhraeus