Ела тук.
Знаеш ли кой съм? - Всички знаят кой си.
Познаваш ли младия Джун?
Кажи му, че е време.
Отивай.
Как е?
Май сте извън територията на "Лонг Зи".
Няма проблем. Всеки бърка пътя понякога.
С радост ще ви упътя. - Ти си се объркал, копеле.
Избързваш. Обикновено има повече остроумия,
преди да започне боят.
Махай се, боклук такъв.
Един ден се бихме заедно срещу белите, и Май Лин решава,
че може да продава опиум на територията на "Хоп Уей".
Това против споразумението и против здравия разум.
Вземете си стоката и се разкарайте, иначе аз ще я взема,
а вие ще обяснявате на Май Линг
как сте изгубили опиума и сте яли бой.
Ще те накарам да си изядеш брадвата. - Слушай, тъпако.
Не знам какво си мислиш, но това няма да свърши добре.
Хайде, момчета! Да ги разбием! Хайде момчета!
Как сте? - Нали знаеш, че там има врата?
Млъкни и ми помогни да стана.
Полиция! Спрете се!
Асам! Не мърдай! Да ти виждам ръцете!
Не от ръцете ми трябва да се страхуваш.
Така ли? Мислиш ли, че риташ по-бързо от куршум?
Най-после слагат ред тук,
а ти и "Лонг Зи" го разбивате на пух и прах.
Вие идвате тук всеки ден с армия ченгета и трошите глави.
Защото тук е пълен хаос.
Защото ченгетата нападат Китайския квартал.
Бях тук по време на размириците. Пазих ви.
Не ни трябваш ти, за да ни пазиш.
Не ни се бъркай в работата. - Бандитска работа.
Всяка работа, спряна от ченгетата заради тъпи наредби.
Хората гладуват.
Битките ви за територия помагат ли?
По дяволите!
Махай се!
Нещастник.
Стоун, без стрелба! Оттегляме се!
Какво? - Боят приключи.
Не сме тук, за да го подновим. Хайде! Да се махаме!
Мамка му, Бил. - Някакъв проблем ли имаш?
Откакто началникът умря, искаш работата му.
Връзваш ни ръцете зад гърба.
Така ли ще говориш на новия си началник?
Това още не си ти.
В О И Н Време за гордост
Къде е г-н Гриър?
Гриър!
Г-н Гриър. Радвам се, че се виждаме отново.
Сто за всичко. - Както се разбрахме.
Изглеждат стари. - За сто получавате стари.
За двеста - нови. Казах ви. Вие избрахте сто.
Знам какво избрах. Искам да съм сигурен, че работят.
Лично изпробвах. - И аз трябва да ти вярвам, а?
Какво? Да не мислиш, че някакъв превзет китаец ще липсва на някого?
Ще кажеш ли нещо?
Сто долар.
Смел китаец си, признавам.
Ето ти "сто долар".
Сега се разкарай.
Проклети ченгета.
Плъзнали са из целия Китайския квартал.
Преди отрядът в Китайския квартал беше за посмешище.
Сега половината полиция е тук. - Политика.
Белите се правят на корави преди изборите.
Защо трябва да затварят любимите ми заведения?
Най-сетне намерих хубави яйчени сладкиши,
а разкараха г-н Гаоюан. - Май Линг нарушава споразумението,
а не можем да й отвърнем заради ченгетата.
Губим и пари за защита, и хора.
Ако не намерим начин да заобиколим наредбите, край с нас.
Млади Джун... За мен е чест.
А аз съм бесен.
Тук съм, защото две седмици подред хората идват с празни ръце.
Знам и съжалявам,
но през последния месец ни затваряха два пъти.
Времената са тежки за всички ни, но това не отменя дълговете ни.
С радост бих платил за защита.
Само че сега не сме защитени. - Наистина ли ще ми говориш така?
Нямам пари да ви платя. Казвам ви как стоят нещата.
Баща ви щеше да ме разбере.
Баща ми вече не е шеф. Аз съм.
На твое място не бих го намесвал в разговора.
Ако можеше да ви види... - Нещастник!
Нека Хонг се оправи тук, става ли?
Ти си шефът. Не е твоя работа да събираш дългове.
Шефе.
Мери си приказките пред мен, старецо.
Погрижи се.
Млади Джун!
Какво беше това? - Кое?
Ти ми се изпречи! - Биеше старец.
Наказвах го. Той прояви неуважение към мен!
Ако искаш уважение, не си изпускай нервите.
Повече никога не ми се противопоставяй публично.
Навън става опасно. - Мамка му.
Идват все повече ченгета.
Затварят заведения и повреждат имуществото ни.
Обединението е единственото ни оръжие срещу врага.
"Дзян Яо" винаги са били приятели с "Лонг Зи",
но колкото повече банди има, толкова повече сме разделени.
Затова, както помолихте и според вашите условия,
за "Дзян Яо" е чест да стане част от "Лонг Зи".
Отдаваме своите остриета, своята кръв и своите души
на "Лонг Зи" нейния водач - Май Линг.
Конг Пак.
Толкова дълго си бил водач.
Със сигурност не ти е било лесно да вземеш това решение.
Не беше, но когато човек бъде оставен без избор,
ясно е какво трябва да избере.
Лий Йонг казва, че си велик боец
и почтен човек.
Надявам се да участваш в моя съвет със старейшините.
За мен ще бъде чест.
Тогава...
Добре дошъл в "Лонг Зи".
Аз съм ирландец роден в Дъблин и за мен е болезнено,
както е болезнено за всеки в този съвет,
че не мога да наемам ирландски работници.
Но с цените на дървесината просто не ми остават пари.
Ако нямате пари да плащате достойно, правите нещо не както трябва.
На китайците им стига. - И на куче ще стигне.
Това не значи, че е редно. - Г-н Лиъри, вече говорихме за това.
Ако изучите икономиката... - Разбирам я.
Тогава защо не ми я обясните?
Защото очевидно виждаме числата различно.
Ще ви кажа едно число. Двайсет и пет хиляди.
Какво е това? - Количеството жълтури в града.
Нито един от тях не може да гласува.
А случайно да знаете колко ирландци живеят в Сан Франсиско?
Нямам представа. - Г-н Бъкли знае.
Има да печели специални избори.
Мога да му дам 30 000 гласа. Колко гласа имате вие?
В съвета сте от достатъчно време.
Знаете, че всички искаме китайците да се махнат.
Но това не ви пречи да изкарвате пари от тях, докато са тук.
Ако ви покажа колко плащам за стомана и дърво...
Преговаряйте с доставчиците си! - Само това правя!
Достатъчно! Въртим се в кръг!
Защото никой не казва нищо ново.
Добре дошли в политиката, г-н Лиъри. Предлагам закриване.
Приемам. - По дяволите.
Имам старшинство,
а и Фланаган ме предложи за поста, преди да почине.
Тогава какво чака г-н Бъкли? Трябва му полицейски началник.
Мисля, че просто си гледа своите проблеми.
Сега гледа да си запази работата.
Малко оставаше да ти даде ключовете за града,
когато арестува мечоносеца. - Ще се случи.
Тогава завинаги ще се махна от Китайския квартал.
Липсваш ми.
Липсва ми семейството.
Моля те, върни се вкъщи.
Махни се от Китайския квартал. След това ще си поговорим.
Моли, Майкъл, спрете се веднага.
Уиски, Бил?
Благодаря.
Как мина? - Добре, предполагам.
А началническия пост? - Всеки момент.
Прекрасно. Семейството ти е прекрасно,
но е голямо и искам да се махне от дома ми.
Майкъл, спри да тормозиш сестра си.
Към Сонома ли тръгваш? - Отивам само за края на седмицата.
Някой ще остане ли да ръководи, или ще действа системата на честта?
Чао ще държи нещата под контрол. - Чао?
А него кой ще го държи под око?
Напоследък пътуваш твърде много. - Липсвам ли ти?
Положението се влошава. - Точно сега не ти трябвам.
Как е рамото?
Започвам да си връщам способността да го движа.
Как е в "Хоп Уей"? - Зле.
Ами младият Джун?
Лесно се пали напоследък. Гледам да го държа в правия път.
Ако не може да бъде добър водач, нищо не можеш да направиш.
Дори ти не можеш да контролираш всичко.
Може би трябва да започна да пътувам с теб.
В каретата има място.
Май Линг. - Г-н Бъкли. Как върви кампанията?
Кандидатствам за пост, който вече държа. Коварна работа.
Демокрацията? - Политиката.
Подмазването не ми е в природата. - Не се и съмнявам.
Ако това ще ви помогне, един китайски философ казва:
"Никой не е разгромен, докато разгромът не бъде приет за истина".
Благодаря. Не е приет.
Онзиден предизвикахте доста вълнения.
Недоразумение. - Влизате в територия на "Хоп Уей".
Пазя ви от полицията, както се разбрахме,
но разширяването на безнеса ви не беше част от уговорката.
Ще променя уговорката.
Казахте ми китайска мъдрост. Ще ви кажа една американска.
Бенджамин Франклин казва: "Нуждата пречи на пазарлъците".
Мислите си, че ме държите с онази фотография,
но все някога може да реша, че цената ви не си заслужава.
Край на навлизането в чужда територия.
Край на насилието, докато не минат изборите.
Разбирам. Повярвайте ми,
в "Лонг Зи" ценим връзката си с кмета на Сан Франсиско.
За кампанията ви.
Ако подмазването ви дойде в повече,
правете като мен - представете си,
че държите нож на гърлото на събеседника.
Ето, момчета.
Закрихме сметката си. - Аз черпя.
Подаяния? - Просто бира, Кили.
Нямаше да ни трябва бирата ти, ако имахме работа.
Мислех, че влизаш в Градския съвет,
за да изгониш китайците и да ни върнеш работата.
Според теб какво правя?
Мислиш ли, че ми харесва дебелаците там да ме гледат отгоре?
Не мога да ги принудя да пишат нови закони.
Слушайте, като всичко друго е, нали така?
Намираме чувствителните места и забиваме пръсти в тях.
Отнема време. - Внимавай.
Започваш да говориш като политик.
Ти си истински задник, когато си пиян, Кили.
И съм боклук, когато съм трезвен.
Уиски, три чаши.
Нещо друго. - Само това.
Кое време е? - Време е за лягане.
Трябва да си го заслужиш, скъпи.
Добре ли си? - Да.
Ела тук.
Остави ме! Какво правиш? Той ме обира!
Двамата изпихте девет чаши. А и за счупеното.
Той не си плати пиенето! - Разбери се с него.
Ако пак ви видя тук, ще ви просна като пране.
Какво? - Махайте се!
Задник! - Моят герой...
Просто пазя мира.
Ричард...
Лош пристъп? - Не прекалено лош.
Какво е това, по дяволите?
Стандартна брадва. Скосено острие. Американска стомана.
"Лонг Зи" използват такива. - А ти ги правиш.
Не съм направил тази. - Но търгуваш с тях.
С брадви? - С "Лонг Зи".
Търгувам с много хора.
Седиш тук и пиеш, все едно си един от нас.
А утре може да продадеш острието, което ще ме убие.
Или ще ти спаси живота. Баща ти разбираше колко е ценен
един независим търговец, който слуша улицата.
Баща ми ценеше верността повече от всичко.
Аз също.
Все някога ще трябва да избереш страна.
Зинг ми каза същото.
Помоли ме за помощ и с радост ще ти помогна.
Но не ме заплашвай. Това не върши работа.
Има ли нещо? - Не му вярвам.
Това е Чао. Плащаш му и той работи за теб.
Вярвай на това. Причина и следствие, нали така?
Будистка мъдрост. - Ти будист ли си?
Не, мамка му. Хайде, шефе.
Заради Чао ли си тук, или заради мацките?
Какво беше това? - Новият шеф се перчи.
Мисля, че става параноичен.
Това, че Май Линг ти е сестра, не помага.
Какво си мислеше, че ще стане? - Не очаквах тя да му каже.
Хладнокръвен и безразсъден, но, в крайна сметка, гениален ход.
Типично за Май Линг. - Това още го притеснява.
Така и трябва.
Чао, аз съм верен на бандата. - Прекосил си океана заради нея.
А тя поръча да бъда убит.
Семейните отношения са сложно нещо.
Мен ако питаш... - Не те питам.
Не очаквам да нападнеш сестра си. И младият Джун не го очаква.
Дръж го под око. Той не е като баща си.
Ако тръгне по грешния път, ще съсипе бандата.
Може да не чакаме дотогава.
Ченгетата ни вземат всичко. Не можем да плащаме меласата,
а сега и Джак Късметлията не пуска продукта.
Това е лошо за новия шеф. Ясно.
Може би ще мога да помогна. - Така ли?
Доставих оръжия на онези на доковете.
Там видях пари в брой. Купчини. - Не сме крадци, Чао.
Сега не е време за гордост.
Сега е време да се приспособиш или да умреш.
Сержант О'Хара. Може ли за малко?
Разбира се, господин кмете.
Знам, че чакате новини, откакто началник Фланаган почина.
Благодаря ви за търпението. - Да, господине.
Знам, че се очакваше вие да станете началник,
но, предвид обстоятелствата,
се наложи да тръгна в друга посока.
Моля?
Очаквам да го приемете професионално.
Сержант О'Хара, това е полковник Бенджамин Атууд.
Новият ни началник на полицията. - Сержант.
Съжалявам. Кой е този, по дяволите?
Началник Атууд идва от Ню Йорк.
Там успешно е използвал военния си опит и закона,
за да прочисти тамошния Китайски квартал.
Сан Франсиско не е Ню Йорк. - Не е.
Но китайците са си китайци навсякъде, нали?
Г-н Гъм, покажете на началника новия му кабинет.
Сигурен съм, че би искал веднага да започне.
Този пост беше мой! - Само така си мислите.
Предстоят ми избори.
Обещал съм ред в Китайския квартал.
Размириците разтърсиха гражданите.
Сега те се чудят доколко са в опасност заради чужденците.
Аз овладях размириците. - Може би.
Но аз бих казал, че всичко се случи,
защото не можахте да транспортирате един човек - убиеца на кмета ни.
Знаете, че не е толкова просто. - Гражданите не искат оправдания.
Атууд носи резултати. Ще разкъса Китайския квартал.
Ще покаже на китайците страх от Бог.
Той е външен човек. Тук са мои хора. Не очаквайте да го следват.
Той води свои хора от Ню Йорк.
Останалите ще следват вашите напътствия.
Ако не можете да ги напътствате, искам оставката ви днес.
Сержант.
Очаквах те. - Дойдох възможно най-рано.
Как си, Лай?
Да, ще остана няколко дни.
Ела вътре.
Виждате черно на стена. От огън.
Помните бунт. След смърт на кмет много огън.
Да. Беше ужасно време.
Но китайци работят здраво. Построяват домове отново.
Не трябваше да става така.
Ами... Те убиха кмета. - Франи!
Тъжно станало с кмета.
Може би китаец убил го. Може би не.
Има лоши китайци, а и лоши бели, нали?
Но повечето от нас добри, нали?
Разбира се. - Разбира се.
Насам.
Запознайте се с Май Линг. Преуспяла жена в Китайския квартал.
Леле! Много е красива. - Благодаря. Вие също.
Искате ли да влезете да пийнете чай? Тъкмо завърших ремонта.
Отдавна не съм имала гости. - Говорите като американка.
Щом съм сред американци... Моля, влезте.
Принудиха ме да се омъжа за могъщ пълководец.
Той беше жесток с мен.
Не можех да му избягам никъде в Китай.
Затова започнах тайно да нося оръжия от дома му на пазара
и да ги продавам.
Той имаше много оръжия, затова не усети.
Накрая имах достатъчно пари за билет за Америка.
Боже!
Какво щеше да направи, ако ви беше хванал?
Щеше да ме убие.
Но ако бях останала, пак щеше да ме убие все някога.
Или аз щях да се самоубия.
А сега мъже работят за вас.
Предполагам, че за китайските жени няма много възможности тук.
Много впечатляващо. Как се справяте.
Имам само едно правило, но то ми служи добре.
"Бъди по-умна." - От кого?
От мъжете.
Благодаря ви, че ни приехте в дома си.
Историята ви беше вдъхновяваща.
Скоро ще направим малък прием. Само няколко приятели.
Мисля, че историята ви ще им хареса.
А и ще е уникална възможност за хората да се запознаят
с изключителна китайка, която е преодоляла толкова много.
Значи ме каните в дома си? - Да. Настоявам да дойдете.
Подробностите са на картичката. Довиждане.
Довиждане.
Чао се справи добре.
Тази група беше по-добра от предишната.
Новото ни заведение вече се изплаща.
Не одобряваш ли? - Не ми харесва как те гледат.
Интересни сме им.
Ако спечеля доверието им, ще видят, че могат да работят с нас.
Китайският квартал се смалява. Трябва да излезем от границите му.
Не всички тук ни мразят.
Никога няма да ни приемат за равни. - Така е, но белите са алчни.
А нашите пари не са по-лоши от чуждите.
Още ли боли?
Вече не толкова. Движа се добре, нали?
Да, добре се движиш.
Мисля, че намерих още един имот.
На няколко километра оттук. - Още един?
Можем да помогнем на повече момичета.
Може да го купя, заедно с теб. - Ако искаш - да.
Тук е много приятно. С теб.
Така ли? Може би трябва да останеш по-дълго.
Колко дълго? - Завинаги.
Завинаги? - Защо не?
И без това напоследък прекарваш много време тук.
Имам работа в Китайския квартал.
Тук е по-добре.
Може би е време да се замислиш за промяна.
Може би.
Остаряваш и ставаш бавен.
Искаш ли компания?
Сигурен ли си, че си готов за това?
Не съм. Ребрата ми още помнят последния път, когато ме удари.
Имам по-добра идея.
Ако имах избор, нямаше да вляза в "Лонг Зи".
Но ако не друго, поне ми е приятно отново да съм ти брат по оръжие.
Отдавна не сме били на една страна. - Така е, братко.
Дълги години приятелството ни помиряваше бандите ни.
Вярно е. Жалко, че нямате приятел като мен в "Хоп Уей".
Днес "Хоп Уей" са по-малка заплаха, отколкото бяха вчера.
Може би, но Асам все още е опасен. - Не се тревожи за Асам.
Хубавото в това вече да не водя банда е,
че не се тревожа за нищо. Оставям тревогите на теб.
Очаквахме ти да поемеш контрола след смъртта на Лонг Зи.
Нали така се бяхте разбрали със стареца?
Май Линг направи за бандата повече, отколкото аз бих могъл.
Аз не съм водач.
За Лонг Зи.
За "Лонг Зи".
Исках само да знаеш, че можеш да се върнеш.
Ще си ми от полза с новия началник.
Мислех, че ти ще си новият началник.
И аз така мислех. Г-н Бъкли мислеше друго.
Съжалявам, Бил.
Няма да се върна. - Звучиш като жена ми.
Тя още ли е при сестра си?
Планът беше да стана началник, да се махна от Китайския квартал
и тя да се върне.
Сега не знам как ще си я върна.
Бил, достатъчно лошо е, че пиеш безплатно.
Ако започнеш и да вербуваш хора, ще трябва да ти счупя краката.
Разбрано.
Да се тревожа ли за теб? - Не повече от обичайното.
Добре.
Добра жена си имаш. - Сладка е като откраднат мед.
Но може да бъде и страховита.
Ясно. Предполагам, че това беше съгласие.
Пак ще се видим.
Тя ще се върне, Бил. Дай й време.
Тя каза същото за теб.
Оказа се, че и двамата сте идиоти.
Какво е това?
Новите цени на дървесината. Снощи посетих Сандерсън.
Какво му направихте?
Преговарях.
Сега можете да наемате ирландци.
Той ще спази ли тази сделка? - Да.
Намалението не е достатъчно, но ще мога да маневрирам.
Вашите хора ще трябва да работят с китайците.
Ще се съгласят ли? - Колко хора?
Петнайсет.
Двайсет.
Имаме сделка.
Добър вечер. - Какво става, по дяволите?
Внимавайте. - Защо да внимаваме, копеле?
Затова.
Ти!
Да не мислиш, че можеш да ни обираш? - Чакай, чакай!
Боже!
Получавате това, за което плащате.
Къде са парите?
Бяха тук. - Шегуваш ли се?
Не виждам никакви пари, Чао.
Какво е това?
Нещо по-добро.
Какви ги дрънкаш?
Баща ми казваше, че най-добрият начин да правим пари
е да правим пари.
В памет на нашия приятел и колега Дейвид Бътлър
Превод АЛЕКСАНДЪР МИШКОВ
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО