- God morgen, mine herrer. - Hva skjer?
Spesialagent Moseley. Dette er spesialagent Donaldson.
- Vi er fra Secret Service. - Secret Service?
- Aldri hørt om det. - Det hører vi ofte.
Grunnen til at dere ikke har det, er at organisasjonen er hemmelig.
Vi er en del av finansdepartementet.
Det ringer visst heller ingen bjeller.
Hva frakter dere i dag?
Så lenge vi får betalt, spør vi ikke.
Kan jeg sjekke bak? En rask titt, så kan dere dra videre.
Få det overstått.
Faen.
- Du skjøt meg i hånden! - Du skjøt partneren min.
Den eneste grunnen til at du ikke er død,-
er at samtalen vår ikke er over.
Herregud.
Dine døde venner trykket falske sedler her.
Jeg tipper at pressen sto der.
Nå har noen stukket av med pressen og seddelplatene.
Jeg må finne dem.
Jeg vet ikke. Alt var her da jeg hentet pengene.
For en skuffelse.
- Var det alle, eller var det flere? - Jeg vet ikke.
Du vet ikke mye, gjør du?
- Det var en fyr. - Hvilken fyr?
Faen! Jeg vet ikke. En kineser.
Faen.
Fortell meg om kineseren.
Er det dette dere har etter alt arbeidet?
De idiotene vet ikke hva de gjør.
- Vi trenger spesialister. - Nei. Ingen utenforstående.
Vil dere gjøre dette, eller vil dere gjøre det riktig?
Hadde du holdt løftene dine, hadde vi ikke trengt å gjøre det.
Vi kan hente inn noen fra området.
Noen vi kan kontrollere.
Men Chao har rett, vi klarer det ikke alene.
Det er opp til deg.
- Jeg vil ha deg med på dette. - Jeg skjønner.
Du har visst noen i tankene.
Kanskje.
Ikke rør dere!
Ta dem.
Vi er fra San Francisco-politiet.
Kom deg ut!
Bygningen og alle leieboerne bryter loven om folketetthet,-
og eiendommen må evakueres, etter ordre fra borgermesteren.
Samle dem og få dem ut!
Hva er dette?
Hvordan kan noen leve slik?
Kom her!
- Er dette nødvendig? - Han truet en politimann.
- Med stekespade! - Tviler du på metodene mine?
Jeg vil bare forstå hva vi gjør her.
Det er ikke din jobb å forstå, du skal følge mine ordre!
Slå ham igjen!
Nå!
"Selv om Mr. Thayer nylig tok skrittet ut i det offentlige,"-
"er han både likefram og patologisk fri for falskhet."
"Man burde kanskje bekymret seg for en slik mann i politikken,"-
"hvis det ikke var for at hans håndfaste amerikanskhet"-
"vil gi ham styrke."
Herregud! Med slik presse trengs det ingen valgkamp.
Han er ung, kjekk, flott herkomst. Du kan se hvorfor han er populær.
- Kanskje du vil jobbe for ham? - Selvsagt ikke.
Et fagert ytre betyr ikke at man vet hvordan en by skal styres.
Men forstår velgerne det? Han har industrialistenes støtte.
Vel, så klart. Jeg har en hel by å rydde opp i.
De bryr seg bare om økonomien sin.
Apropos det, advokaten som håndterer borgermester Blakes dødsbo,-
har stilt spørsmål ved noen nylige kostnader.
- Blir det et problem? - Jeg tror ikke det.
Men han gransker fortsatt formynderskapet og alle utgiftene.
Blake vil nok at jeg skal forvalte hans politiske arv.
Til og med kona hans, om hun ikke hadde blitt syk.
Det burde være berettiget nok.
Det kan jeg selge.
Jeg håper hun ikke kommer seg fort.
Du trenger hele Blakes formue for å vinne mot Thayer.
Hun skal ingen steder. Det skal jeg sørge for.
- Flott innsats i dag, Atwood. - Takk, herr borgermester.
Stå stille!
Takk for at dere er her i dag.
I dag gjorde vår nye politisjef, oberst Benjamin Atwood,-
et vellykket raid i Chinatown-
og satte en stopper for usedelighet og sykdomsspredning.
Kan jeg hjelpe dere?
Vi leter etter noen jeg har hørt jobber her i området.
- Han heter Lee. - Det ringer ingen bjeller.
Jeg skjønner. Kanskje det hjelper med et bilde?
Han ser bra ut, ikke sant?
Du må bare peke oss i riktig retning.
Greit.
Går det bra?
- Richard. - Ja, det går bra.
- Og du? - Det går bra.
- Var det noen som hørte det? - Jeg tror ikke det.
Lås etter meg.
- Hvor skal du? - Hente Jack.
Vi visste hva som ville skje hvis de kom for å lete etter deg.
- Nå må vi takle konsekvensene. - Kan vi stole på ham?
Et par døde hvite menn i baren hans? Han tar seg av det.
Ikke vær redd. Jeg skal ikke si hvorfor de var her.
- Finner du deg til rette? - Dere har vært veldig gjestfrie.
Jeg er takknemlig for å ha dere her, spesielt i en så komplisert tid.
Takk.
Hva tenker du om Hop Wei?
Du mistet en god del menn her om dagen, så vidt jeg forstår.
Ja. Li Yong synes vi er for aggressive.
Hva synes du?
Li Yong er en dyktig slåsskjempe, for han vet når han skal slå til,-
og når han skal vente.
Så du er enig med ham?
Unge Jun er ikke halvparten av lederen faren hans var.
- Eller som du er. - Smiger?
Det handler mer om ham enn om deg.
Hop Weis velstand har lidd under hans ledelse.
De blir stadig mer desperate for hver dag som går.
Mitt råd er å la dem blø i hjel naturlig.
Tålmodighet har aldri vært min sterke side.
Moren min pleide å si: "Ha tålmodighet, så blir gresset melk."
Hva betyr det?
Jeg vet ikke. Men det høres klokt ut, ikke sant?
- De irene... - Mr. Merriweather.
- Jeg hørte at du spurte etter meg. - Takk for at du kom, Mr. Leary.
Som avtalt ansatte jeg mennene du anbefalte.
Men de har bare skapt problemer.
- De gjør narr av kineserne og slåss. - Jeg skal snakke med dem.
Donahue-guttene banket to dyktige arbeidere i dag.
Timer gikk tapt som jeg ikke har råd til å miste.
- Hvis mennene dine ikke kan... - Jeg tar meg av det.
Donahues.
- Mr. Leary. - Hold kjeft!
Du har kostet Merriweather en dags arbeid som du må betale for.
Jeg lovet dere jobb, og dere fikk jobb.
Hold kjeft og hold hendene for deg selv!
- Det ville ikke du gjort. - Hva?
Det er ikke riktig at vi må jobbe med kinesere.
Vi er ikke de eneste som mener det.
Sier du det?
Legg fra dere spaden og gå, begge to.
Du kan ikke sparke oss.
Mange venter på å ta deres plass, utakknemlige jævler. Stikk!
Og det gjelder dere alle!
Vil dere ikke ha jobben deres, gir jeg den til noen som vil ha den.
Har dere et problem med det, vet dere hvor dere finner meg.
La oss gå inn.
- Etterforsker. Kan vi snakke sammen? - Hva gjelder det?
Jeg prøver å oppnå noe her.
Det kan jeg bare gjøre med en sterk kommandokjede.
Jeg vet at du ville ha jobben.
Hvis det vil bli et problem, finnes det nok mange jobber-
for noen med din erfaring.
Jeg kjenner familien Pinkerton. Jeg kan legge inn et godt ord.
Var det alt?
Jeg håper det.
Hvem slapp deg inn?
Rutherford B. Hayes.
Jeg tuller. Litt.
Agent Edmund Moseley - Secret Service. Vi er fra finans...
Jeg vet om Secret Service. Hva gjelder det?
Rett på sak.
Greit.
Du har en spesiell avdeling som jobber i Chinatown.
Jeg må se personalmappene.
- Til hvilket formål? - Noen av dem må hjelpe meg.
Jeg trenger også et kontor og en varetektscelle.
Var det Mr. Moseley?
Uansett hva du gjør her, angår det ikke meg eller mine menn.
Vi har hendene fulle og rekker ikke å vise deg rundt i Chinatown.
Hvis det ikke var noe annet, har jeg en jobb å gjøre.
- Så det blir den typen møte? - Ja, jeg er redd for det.
Jeg kom hit av høflighet, Atwood.
Jeg trenger ikke din tillatelse eller din velsignelse.
Jeg har allerede tatt over en celle og et kontor.
- Hvem faen tror du at du er? - En føderal agent...
...underlagt presidenten.
Du skal gi meg all hjelp jeg ber om med et jævla smil,-
ellers får du jobbe i kjelleren mens jeg tar over kontoret ditt.
Ja, det er vel den typen møte.
Slapp av, jeg er ikke her for å kreve inn gjeld.
Vi har problemer med en trykkpresse. Kan du se på den?
- Hva trenger tongen en presse til? - Det er ikke viktig.
Men jeg kan stryke gjelden din hvis du får den til å virke.
Det er veldig sjenerøst, men disse maskinene...
Alle er ulike. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Og gutten min har nettopp begynt.
Hvis du trenger å trykke noe, kan du låne pressen vår.
- Det vil ikke fungere. - Selvfølgelig.
Skulle ønske jeg kunne hjelpe.
Ja, det skulle jeg også ønske.
Jeg får vel finne en annen.
- Er du dum? - Jeg? Han kunne slettet gjelden vår.
Jeg kom ikke hit for å jobbe for gangstere.
- Pappa har rett. - Ingen spurte deg.
- Bare gå og lag middag. - Si det igjen.
- Jeg utfordrer deg. - Det holder. Begge to.
Tilbake til arbeidet.
Snurr videre! Nummer tre! Nummer tre!
Snurr igjen! Snurr! Snurr!
- Svart fire. - Faen ta deg, din jævel!
Hvem er nestemann?
- To whisky, takk. - Greit.
Hei, Hong! La oss stikke.
- Hva med whiskyen? - Vi drar til Ah Toy.
Dette stedet betyr ulykke. Jeg vil knulle og glemme det.
Hei, Hong! Kom igjen!
- Kjenner du disse jævlene? - Jeg har aldri sett dem før.
Folk herfra vet at de ikke skal rane meg.
De må komme fra en annen by.
- Hvor tar du dem med? - Jeg kjenner en fyr.
Han betaler godt for friske lik. Ingen spørsmål.
Det er visst lykkedagen din.
Hei, politi.
Jeg er ikke politi.
Prøver folk å rane deg hos meg, så la dem gjøre det.
Svart kvinne skyter hvit mann, ingen bryr seg om det var selvforsvar.
Hennes mann, broren min, ble drept for mindre.
- Det visste jeg ikke. - Det er mye du ikke vet.
Så vit dette, jeg liker deg ikke.
Jeg liker ikke at du bor her, at du er med henne.
Du skjuler det godt. Gi det litt tid.
Kanskje du vil like meg.
DUSØR: 500 DOLLAR RICHARD HENRY LEE
Er alt i orden?
Gjort er gjort.
Vi trengte ikke å gjøre det.
Hadde jeg ikke trukket av, hadde du vært på vei til Georgia nå.
For min del hadde jeg ikke noe valg.
Hvis de fant meg, vil andre også finne meg.
- Kanskje vi burde dra fra byen. - Hvor skal vi dra, Richard?
Jeg vet ikke. Det er et stort land.
Ifølge prisen på hodet ditt er det ikke stort nok.
Dessuten...
Hvor ellers kan en farget dame drive en bar og tjene penger som meg?
Det er ingenting der ute for meg.
Mitt eneste spørsmål er til deg.
Er jeg verdt risikoen?
Leser du de hvites avis nå?
Skal vi jobbe med virksomhetene deres, må vi forstå verden deres.
Muchen tok kontakt.
Han ville møtes.
- Virkelig? - Jeg ble like overrasket som deg.
Three Brothers er blant de siste som ikke vil bli med oss.
- Liker du ikke Muchen? - Våre menn har disiplin, ære.
Ikke alle kan bli Long Zii.
- Han endrer seg vel under deg. - Det gjorde ikke Zing.
Gå på møtet. Ta med Kong Pak.
Hvis du tror Muchen mener alvor, møter jeg ham selv.
Se på dette. Får de oss ikke på én måte, får de oss på en annen.
Men vi er her fortsatt. Kan vi ikke kjøpe, bytter vi.
Stenger de butikkene våre, selger vi på gata.
- Vi er overlevere. - Kanskje.
Men det blir slitsomt etter en stund.
-Å overleve? -Å bli hatet.
- Ikke si det. - De respekterer deg.
- De kjenner meg ikke. - De vet at du slo tilbake.
- Hvordan går det med Lai? - Hun planter. Hun tråkker druer.
Hun har venner. Hun smiler.
Hun har ikke rørt et sverd siden hun forlot Chinatown.
Hva med deg? Tror du at du plukker opp et igjen?
Jeg vet ikke.
I Sonoma, langt unna alt dette,-
har Nellie og jeg kanskje en sjanse til å skape noe bra.
Noe.
Mer enn dette.
Ja...
Det er bra.
Jeg vet ikke hva du vil at jeg skal gjøre, Mr. Leary.
Det du lovet! Forby kinesisk arbeidskraft en gang for alle!
Jeg har gått til valg på det.
Men det er ikke mye jeg kan gjøre som midlertidig borgermester.
Når jeg vinner valget, er jeg bevæpnet med folkets mandat.
Halve tiltak hjelper ikke. Ikke glem at du trenger stemmen min.
Jeg er klar over det.
Men dessverre for oss begge støtter Thayer kinesisk arbeidskraft.
Taper jeg, taper også irene.
Du liker det kanskje ikke, men vi trenger hverandre.
- Du har rett, det liker jeg ikke. - Du må bare stole på meg.
Stole på deg? På deg! Du er en jævla politiker!
Det er du også, Mr. Leary.
Hvis du lurer meg...
Du er trykkerens datter.
Jeg heter Yan Mi.
- Jeg heter Ah Sahm. - Jeg vet hvem du er.
- Hvor er den ødelagte pressen? - Men faren din sa...
Han ville ikke involvere seg med gangstere. Kan du klandre ham?
Men det vil du?
Jeg vil bare ha det du lovte oss. Hvor er pressen?
- Sikker på at du kan fikse den? - Ikke her ute.
Burde jeg snakke med noen andre?
Nei, bare med meg. Kom igjen.
Den er ikke ødelagt.
- Så hva gjør vi galt? - Hvor mye tid har dere?
Pressen fungerer.
Dere klarer bare ikke finjustere den for seddelpressingen.
- Hvem har sagt noe om sedler? - Grønt blekk, rester av papir...
Det er ganske åpenbart.
Tror du at du kan gjøre det bedre?
Nei. Jeg vet at jeg kan det.
Hvordan kan du være så sikker?
Fordi jeg er trykker, og dere er gangstere.
For ei jente...
Blekkspruten viser tydelig-
at dere heller det på ovenfra. Det bør påføres med en palettkniv.
- Dere bruker for mye blekk. - Fortsett.
Dere begynner nok også å trykke for fort etter at dere har lagt på blekk.
Og.
Og jeg vedder på at sedlene deres blir tykkere enn ekte vare.
- Vi bruker samme papir. - Nei, det gjør dere ikke.
Nesten, men ikke nært nok.
Jeg vet hva dere trenger og hvor dere kan få tak i det.
Hun ser ut til å vite hva hun gjør.
Vi får se.
Hva vil du ha i gjengjeld?
Jeg vil at dere skal la min fars virksomhet være i fred.
Ingen beskyttelsespenger, ingen innkrevinger. Noensinne.
Bli med henne og skaff det hun trenger.
Det betyr vel at jobben er din.
Mr. Leary. Takk for at du kom.
- Hvordan kan jeg hjelpe, Mr. Pierce? - Hva sa Lymon?
Bare at du har et forretningsforslag.
Som gründer har jeg vært delaktig i mange ulike prosjekter,-
men grunnsteinen i min virksomhet er infrastruktur.
- Broer, jernbaner, som krever... - Stål?
Nettopp.
Dessverre er det bare et fåtall produsenter som kan tilby-
den stålkvaliteten jeg krever, og en av mine konkurrenter-
bruker sin omfattende kjøpekraft til å tvinge produsentene-
til å gjøre ham til sin eneste kunde.
Beklager om jeg ikke starter en innsamling.
Poenget mitt er at konkurrenten min ikke spiller rettferdig.
Da har ikke jeg råd til å gjøre det heller.
Vi har alle familier å føde, Mr. Leary.
Jeg vil at du skal besøke denne mannen-
og overtale ham til å spille rettferdig.
Er det det du og kaksevennene dine tror om meg?
At jeg er en skurk som løper ærend for deg?
Det jeg tror, er at jeg trenger menn for å bygge broer og skinner.
Arbeidere, i store antall.
Men jeg kan ikke ansette dem om det ikke er noe å bygge.
- Jeg kan ta henne. - Takk, Maggie.
- Hun krabber nå. - Virkelig?
Overalt. Jeg klarer knapt å holde følge.
- Det blir nok hun som knekker meg. - Vi regnet med trøbbel.
Jeg trenger familien min, Lucy. Dette er tortur.
Du har et stort hjerte, Bill. Og dårlig hukommelse.
Vi kommer hjem når alt er ordnet.
Det var ordnet. Jobben var min. Den jævla Buckley! Jeg...
Jeg prøver å ordne opp i ting, det lover jeg.
Jeg vet det.
Unnskyld meg, Luce. Hun skriker igjen.
Det var godt å se deg.
Bill?
- God kveld, Horace. - Kan jeg si noe?
Kan noe annet enn et skudd i hodet stoppe deg?
Jeg bare lurer...
Er du villig til å slutte i politiet?
En mann med din erfaring kan sikkert finne et mindre farlig yrke.
Du er den andre i dag som foreslår det.
Du kan jobbe for meg. Jeg trenger hjelp på fabrikken.
Hvem egner seg bedre enn familien?
Har Lucy bedt deg om dette?
Kan du klandre henne?
Uansett, tilbudet står.
- Ro deg ned. - Han lurte oss.
Vi finner en annen jobb.
Hei.
- Bill? Whisky. - Den kommer.
- Du kan ikke si sånt. - Det driter jeg i.
- Hva faen krangler de om? - Ro deg!
Jeg kan si hva jeg vil.
De burde betale og dra hjem, hvis de visste sitt eget beste.
Tøff dag?
Jeg er der ute dag og natt og prøver å hjelpe folk,-
og de bare klager og syter.
Ikke så mye som en dråpe takknemlighet å få.
Folk som oss, blir aldri satt pris på,-
men gir vi oss, faller verden i grus.
Den faller i grus uansett.
Mr. Leary!
Du sa på fabrikken at hvis noen av oss hadde problemer,-
så visste vi hvor du var. Jeg har problemer.
Jeg har et jævla stort problem.
Gå hjem.
Jeg vil ikke forklare for faren din hva jeg gjorde mot deg.
Er du redd jeg skal banke deg, slik kineseren gjorde?
Conor!
Ta med broren din.
Du bare måtte åpne kjeften, ikke sant?
Dumt.
- Opp! Opp, for faen! - Kom igjen!
Stell dere, gutter. Jeg spanderer neste runde.
Douglas!
- Velkommen. - Se på deg.
Som et Winslow Homer-maleri som har fått liv.
- Landsbygda kler deg. - Jeg ventet deg ikke personlig.
Jeg ville se virksomheten din med egne øyne.
Og kanskje smake på hva enn jeg kjøper.
Det kan vi nok ordne.
Kom igjen. Du skal få noe å drikke mens mennene dine henter kassene.
Nå, hva er dommen?
Et hint av plommer, krydret.
- Nydelig. - Spre ordet.
Vi må selge så mye vi kan.
Da kan jo jeg kjøpe deg opp helt og holdent?
Unnskyld?
Nellie, myndighetene vil bygge en jernbane langs Californias kyst.
Den beste strekningen går gjennom denne dalen.
Vil de bygge en jernbane gjennom vingården min?
Det vil de, og det kommer de til å gjøre.
Det er meget ubeleilig, men jeg vil at du skal tjene på det uunngåelige.
Jeg vil gi deg en rimelig markedsverdi-
før de eksproprierer eiendommen og tvinger deg til å selge billig.
Hvorfor vil du kjøpe en eiendom du verken kan beholde eller selge?
Du bygger jernbanen.
Jeg fikk kontrakten nylig.
Samtidig som jeg må informere deg om dette,-
kan jeg også hjelpe en gammel venn.
Finn en annen strekning, da.
Tro meg, jeg har prøvd.
Eiendommen er ikke til salgs. Verken til deg eller noen andre.
Utbyggingen vil skje.
- Det er utenfor min kontroll. - Eiendommen min også.
Advokatene mine kan si det til alle som påstår noe annet.
Jeg skjønner. Det er mye å ta hensyn til.
Jeg skal gjøre alt jeg kan for deg.
- Takk for vinen. - Selv takk.
- Hvordan tok hun det? - Hun ombestemmer seg.
Hvordan går det?
Hun har holdt på i hele natt.
- Disse ser for jævlige ut! - Det er restene.
Her har du selve produktet.
Fy faen.
Vi er i gang.
Sannheten er at det ikke finnes harmløse kinesere.
Borgermester Blake ble drept av en beskjeden kineser-
som hans kone hadde tatt hånd om i flere år.
Man kan ikke stole på dem.
Hvis jeg blir valgt, skal jeg hedre arven etter Blake-
og gi amerikanske jobber til amerikanske arbeidere.
Og beskytte kvinner og barn fra disse utenlandske erobrerne.
Vi beklager alle borgermester Blakes tragiske dødsfall.
Men kanskje vi bør fokusere mindre på hva som er galt i byen vår-
og mer på hva som er rett.
- Dere! - Ja.
Folket. Den amerikanske familien.
Akkurat som dere, tror jeg på den amerikanske familien.
Der er min. Min kone Celeste og våre barn Miles og Annabelle.
Dere fortjener en borgermester som kjemper for familien deres-
like hardt som jeg gjør for min!
Folk liker en familiemann, det er alt.
Det betyr ikke at de ikke vil innse at du har substans til slutt.
Men du må komme deg ut og ta folk i hendene.
Man vinner ingen krig uten å bli litt blodig, dessverre.
Takk for støtten.
- Mr. Buckley! - Buckley.
- Borgermester Buckley. - Unnskyld meg.
Takk. Takk for at dere er her i dag.
Catherine Archer!
Jeg jobber frivillig for Waithe med å fremme hans utdanningspolitikk.
Du syntes ikke at det gikk bra, men hold kursen.
Thayer bruker bare banaliteter.
Det merker alle med tankeevne nok.
Du skjønner San Fransiscos økonomi, knipen vi er i,-
og jeg vil hjelpe deg på alle måter jeg kan.
- Takk for det. - Kortet mitt.
- Borgermester, vi må fortsette. - Vent.
Sånn. Nå er dere klare til å hilse på publikum.
Herr borgermester?
Det var første gang jeg var på et skip av noe slag.
Jeg var livredd. Jeg visste ikke hva jeg kunne forvente.
Men jeg visste at uansett hva som ville skje med meg i USA,-
så kunne det ikke vært verre enn det som allerede hadde skjedd meg i Kina.
Å bli tvunget til å gifte meg med en voldelig krigsherre.
Lenket til senga hans, av og til i dagevis.
Hvordan kunne du overleve en slik grusomhet?
En del av meg gjorde ikke det.
Men den delen var svak.
Og da den døde, ble jeg sterkere.
Gjesten vår er nok sliten, og jeg har lovet henne en omvisning i huset.
Så, damer, vi ses neste uke.
Her er garderoben.
- Milde makter. - Jeg vet det, det er litt mye.
Mannen min jobber i bank.
Vi har så mange arrangementer at han lar meg leve litt.
Har du kjoler som dette i kulturen din?
Nei.
- Jeg vil gi deg denne. - Mener du det?
Det er bare en aftenkjole, ikke Hope-diamanten.
- Jeg kan ikke. - Jeg insisterer.
Prøv den på.
Man vet aldri når man trenger en fin aftenkjole.
Måtte du overleve alle dine fiender.
Li Yong. Mai Ling vil at vi skal gå sammen, men jeg har et annet forslag.
Vi innrømmer at Long Zii tar over Three Brothers' virksomhet,-
men vi beholder navnet vårt-
og kontrollen over alle pengeinnkrevinger i vårt territorium.
Drep dem!
Kong.
Det holder!
Dere vet alle hvem jeg er.
Å slå seg sammen med Long Zii er eneste vei framover for Chinatown.
For oss alle.
Si det.
Hun tok kanskje fra deg ballene dine, men aldri mine.
Jeg skjønner.
- Jeg liker ikke å bli forfulgt. - Det har du vært tydelig på.
- Secret Service. - Du har hørt om oss?
Flott. Det sparer oss litt tid.
Det tok meg fire måneder å spore seddelplatene hit,-
to til å lokalisere operatørene og deres transportruter.
Da jeg endelig fant dem, var platene borte og operatørene døde.
Hva har det med meg å gjøre?
Den siste overlevende idioten sa at sjefen kjøpte våpen av kineserne.
Så her er jeg-
og snakker med en mann som kjenner terrenget.
Snakk med Chinatown-patruljen. Jeg er ikke politi lenger.
Det kan hjelpe om du antar at jeg vet litt mindre enn Gud,-
men mye mer enn du tror.
Jeg kjenner til Chinatown-patruljen.
Og jeg vet at du sluttet etter å ha slått til din overordnede.
Det gjør deg vel annerledes. En jeg kan jobbe med.
- Ikke interessert. - Jo da.
- Hvorfor det? - Fordi bare jeg kan forhindre...
...at du blir ført tilbake til Georgia i lenker.
Som jeg sa, anta at jeg vet mye mer enn du tror.
Slapp av, Lee.
Tilbudet mitt:
Vis meg rundt i Chinatown, hjelp meg finne platene,-
så skal jeg fikse problemet ditt i Georgia for godt.
Hadde ikke det vært fint?
Å leve et rolig liv her med din fargede jente-
og aldri måtte se deg over skulderen igjen?
Jeg er ettersøkt for drap. Du vet det, ikke sant?
Ingen er perfekte.
Ta kvelden til å tenke på det.
Jeg tar kontakt.
Tekst: Joakim Brekke Iyuno