'Neaţa, domnilor!
Care-i treaba?
Eu sunt agentul special Moseley. Dânsul e agentul special Donaldson.
Suntem de la Serviciul Secret.
Serviciul Secret?
- N-am auzit de voi. - Mulţi spun asta.
N-aţi auzit de Serviciul Secret fiindcă este o agenţie secretă.
Aparţinem de Departamentul de Trezorerie.
Observ că nici de el nu aţi auzit.
Ce transportaţi astăzi, băieţi?
Nu încărcăm noi marfa. Dacă primim bani, nu punem întrebări.
Se poate să arunc un ochi? Nu durează mult.
Apoi vă puteţi vedea de drum.
Hai, ia-ţi de-o grijă!
- M-ai împuşcat în mână! - Mi-ai împuşcat partenerul.
Mai respiri dintr-un singur motiv, trebuie să ducem discuţia la capăt.
Isuse Hristoase!
Amicii tăi răposaţi printau bancnote false aici.
Presupun că presa era aici.
Dar cineva a fugit cu ea, luând matriţele.
Trebuie să le găsesc.
Nu ştiu unde sunt. Totul era aici când am luat banii.
Dezamăgitor...
Mai lucrau şi alţii aici sau sunt toţi morţi?
Nu ştiu.
Nu ştii prea multe, aşa-i?
- Era un tip. - Ce tip?
La dracu'!
Nu ştiu. Un chinez.
La dracu'!
Zi-mi totul despre chinezul ăsta.
RĂZBOINICUL
Aţi muncit aici zi şi noapte şi atât aţi putut face?
Băieţii ăştia nu se pricep.
- Avem nevoie de profesionişti. - Nu! Fără oameni din exterior!
Vrei să faci o treabă sau vrei să faci o treabă bună?
Dacă am fi găsit banii promişi, n-ar fi trebuit să facem asta.
Putem apela la un localnic, la un om pe care-l putem controla.
Chao are dreptate, nu ne descurcăm singuri.
Tu decizi.
Vreau să te ocupi tu de asta. M-ai înţeles?
Am înţeles.
Se pare că te-ai gândit la cineva.
Poate.
Nu mişcă nimeni!
Pe ei!
Suntem de la Departamentul de Poliţie din San Francisco.
Clădirea asta, cu toţi locatarii ei, încalcă noul cod al urbanismului,
aşa că trebuie evacuată la ordinul primarului.
Daţi-i afară pe toţi!
Ce-i asta? Cum pot trăi aşa?
- Chiar e nevoie să faceţi asta? - A ameninţat un poliţist.
- A fluturat o spatulă! - Îmi pui metodele la îndoială?
Încerc să-mi dau seama ce facem aici!
Nu asta-i datoria ta. Tu trebuie să-mi respecţi ordinele!
Loveşte-l din nou!
Acum!
"Deşi a intrat recent în sfera publică,"
"dl Thayer, spre norocul nostru, se exprimă pe înţelesul tuturor",
"părând aproape fără pic de viclenie."
"E posibil să fie în pericol printre şerpii din politica locală,"
"mai ales că nu există nicio garanţie ca patriotismul lui pur să-i ofere"
"o armură suficient de robustă pentru a le face faţă."
Isuse! La aşa articole de presă, ce rost mai are campania mea?
E tânăr, chipeş, dintr-o familie bună.
- E lesne de înţeles de ce e popular. - Poate ai vrea să lucrezi pentru el.
Sigur că nu. Da, omul ştie să vorbească,
dar asta nu înseamnă că poate administra un oraş.
Deşi nu cred că alegătorii vor putea face distincţia asta.
E sprijinit de industriaşi.
Evident că da! Eu am datoria să fac ordine în oraş.
Pe ei îi interesează doar conturile proprii.
Apropo de conturi,
avocatul responsabil de averea familiei Blake a pus la îndoială
cheltuielile recente.
- Va fi o problemă? - Nu cred.
Dar calitatea ta de custode a averii familiei Blake depinde
de supravegherea lui, de justificarea cheltuielilor.
Primarul Blake ar fi vrut să continui moştenirea lui politică.
Şi soţia lui ar fi vrut asta, dacă nu s-ar fi îmbolnăvit.
Asta ar trebui să-l liniştească.
Îl pot convinge. Să sperăm că nu se va însănătoşi prea curând,
fiindcă ai nevoie de toţi banii lui Blake pentru a-l înfrânge pe Thayer.
N-o să se facă bine. O să mă asigur de asta.
Dle Atwood, ai făcut o treabă excelentă!
Mulţumesc, dle primar.
Rămâneţi aşa!
Vă mulţumesc pentru prezenţă. Astăzi, noul nostru şef al poliţiei,
col. Benjamin Atwood, a efectuat cu succes o razie în Chinatown,
eradicând încă un sălaş al drogurilor, al bolilor.
Vă pot ajuta cu ceva, domnilor?
Căutăm un om care, cică, ar fi angajat pe aici.
Îl cheamă Lee.
Nu-mi sună cunoscut.
Am înţeles. Poate te-ar ajuta să-l vezi.
E chipeş, nu?
Trebuie doar să ne trimiţi pe drumul cel bun.
Prea bine.
Eşti bine?
Richard!
Da, sunt bine. Tu?
Sunt bine.
O fi auzit cineva?
Nu cred.
- Încuie după mine. - Unde te duci?
Să-l chem pe Jack.
Ştiam ce s-ar putea întâmpla când avea să te caute cineva.
- Acum, tre' să rezolvăm problema. - Sigur e om de încredere?
Are nişte albi morţi în barul lui.
O să rezolve el. Stai liniştit.
N-o să-i spun de ce au venit.
Te-ai adaptat?
M-ai primit cu braţele deschise.
Mă bucur că te avem alături, mai ales în aceste vremuri tulburi.
Mulţumesc.
Ce părere ai de Hop Wei?
Ai pierdut mulţi oameni zilele trecute, din ce am înţeles.
Corect. Li Yong consideră că suntem prea agresivi.
Tu ce părere ai?
Li Yong e un mare luptător pentru că ştie când să atace
şi când să fie precaut.
Deci eşti de acord cu el?
Young Jun nu se ridică la nivelul tatălui său.
- Nici la nivelul tău. - Complimente?
Asta spune mai multe despre el decât despre tine.
Cu el la timonă, clanul Hop Wei a avut de suferit.
Sunt tot mai disperaţi.
Te sfătuiesc să-i laşi să moară de mâna lor.
Ei bine, răbdarea n-a fost niciodată punctul meu forte.
Mama avea o vorbă.
"Dacă ai răbdare, iarba se va transforma în lapte."
Ce înseamnă asta?
Nu ştiu, dar pare un sfat înţelept, nu?
Dle Merriweather.
Am aflat că vreţi să vorbim.
Corect. Mersi că ai venit, dle Leary. Aşa cum am convenit,
i-am angajat pe băieţii pe care i-ai recomandat.
Dar mi-au făcut numai necazuri.
I-au tot insultat pe chinezi, au sărit la bătaie...
- Discut eu cu ei. - Au bătut doi muncitori calificaţi azi.
Am pierdut ore pe care nu-mi permit să le pierd.
Ţi-am dat cuvântul meu, dle Leary. Dacă oamenii tăi nu se adaptează...
Rezolv eu problema, bine?
Donahue!
- Dle Leary. - Gura!
Gălbejiţii pe care i-aţi bătut l-au costat scump pe Merriweather.
- Voi o să plătiţi pagubele. - Dle Leary, te rugăm...
V-am promis de lucru, aţi primit de lucru!
Ţineţi-vă gura, staţi în banca voastră şi faceţi-vă treaba!
- N-ai îndrăzni! - Ce-ai zis?
Nu-i corect să lucrăm cu chinezoii ăştia!
Şi nu doar noi suntem de părerea asta.
Chiar aşa? Lasă lopata jos şi căraţi-vă de aici!
Nu ne poţi concedia!
Alţi zece irlandezi abia aşteaptă să vă ia locul,
jigodii nerecunoscătoare! Căraţi-vă naibii de aici!
Asta-i valabil pentru toţi!
Dacă nu vreţi slujba asta, găsesc alţi doritori!
Dacă aveţi o problemă cu asta,
ştiţi unde dracu' mă găsiţi.
Hai să intrăm!
Sergent! Vreau să vorbim puţin, te rog.
Ce e?
Încerc să-mi fac datoria.
Pot face asta doar cu o ierarhie bine închegată.
Ştiu că-mi voiai funcţia. Dacă asta va fi o problemă,
sunt sigur că un om cu experienţa ta poate găsi de lucru în altă parte.
Am prieteni la agenţia Pinkerton. Te pot recomanda lor.
Asta-i tot?
Sper că da.
Cine ţi-a permis să intri?
Rutherford B. Hayes.
Glumesc, oarecum.
Agentul Edmund Moseley, Serviciul Secret al SUA.
Facem parte din...
Da, am auzit de Serviciul Secret. Ce treabă ai aici?
Trecem direct la subiect, bine.
Am auzit că ai o divizie specială pentru Chinatown.
Vreau să le văd dosarele.
De ce?
Fiindcă o să am nevoie de ajutorul unora dintre ei.
Mai am nevoie de un birou şi de o celulă.
Dl Moseley, corect? Nu ştiu ce treabă ai aici,
dar sigur n-ai treabă cu mine sau cu oamenii mei.
Suntem foarte ocupaţi,
n-avem timp să te plimbăm prin Chinatown.
Dacă asta-i tot, am treabă.
- Deci e genul ăla de discuţie... - Mă tem că da.
Am venit aici din respect, dle Atwood.
N-am nevoie de aprobarea ta.
- De fapt, am ocupat deja un birou. - Cine dracu' te crezi?
Sunt un agent federal din slujba preşedintelui Statelor Unite.
O să-mi oferi tot ajutorul posibil cu zâmbetul pe buze
dacă nu vrei să lucrezi din subsol! Îţi pot lua oricând biroul!
Da, e genul ăla de discuţie.
Uşor, uncheşule! N-am venit după bani.
Avem probleme cu presa. Mă gândeam c-ai putea să ne ajuţi.
De ce ar avea nevoie clanul vostru de o presă?
Nu contează. Important este că te pot scăpa de datorii
dacă o faci să funcţioneze.
Eşti foarte generos, dar maşinăriile astea sunt foarte diferite.
Chiar n-aş şti cum să vă ajut. Iar băiatul meu e un simplu ucenic.
Dacă vreţi să tipăriţi ceva, de ce nu apelaţi la noi?
Asta nu este o soluţie.
Desigur. Aş vrea să vă pot ajuta.
Da... Idem.
Trebuie să găsesc pe altcineva.
- Eşti prost? - Ne-ar fi putut scăpa de datorii!
Am traversat oceanul ca să scap de gangsteri ca el,
nu ca să lucrez pentru ei.
N-avem nevoie de asemenea necazuri.
Nu te-a întrebat nimeni. Du-te-n bucătărie!
Te provoc să repeţi ce-ai zis!
Terminaţi!
Înapoi la treabă!
- Patru negru! - Du-te dracu'! Jigodie!
Cine urmează?
- Două pahare de whisky, te rog. - Imediat.
Hong! Hai să plecăm naibii de aici!
Şi băutura?
Bem la Ah Toy. Am numai ghinion aici. Vreau să călăresc ceva.
Hong! Haide!
Îi ştii pe idioţii ăştia?
Nu i-am mai văzut până azi.
Oamenii de pe aici ştiu să nu-mi jefuiască proprietăţile.
Or fi din afara oraşului.
Unde-i duci?
Ştiu un tip care dă bani buni pentru cadavre proaspete.
Nu pune întrebări.
Deci e ziua ta norocoasă.
Stai, poliţaiule!
Nu sunt poliţist.
Dacă încearcă cineva să te jefuiască în barul meu, îl laşi s-o facă.
Dacă o negresă împuşcă un alb, nu contează dacă a fost autoapărare.
Soţul ei, fratele meu, a fost ucis pentru mai puţin.
Nu ştiam.
Nu ştii multe lucruri. Aşa că te anunţ că nu te plac.
Nu-mi convine că stai aici, că umbli cu ea.
Îţi ascunzi bine antipatia.
Ai răbdare. Poate ajungi să mă simpatizezi.
Eşti bine?
Ce-a fost, a fost.
Nu trebuia să faci asta.
Dacă n-aş fi apăsat pe trăgaci, ai fi fost în drum spre Georgia.
Consider că n-am avut de ales.
Dacă m-au găsit ei, mă vor găsi şi alţii.
Ştiu ce-o să spui, dar poate ar trebui să plecăm din oraş.
Unde am putea merge, Richard?
Nu ştiu. E o ţară mare.
La ce recompensă au pus pe capul tău, nu-i suficient de mare.
Unde ar mai putea o negresă să administreze un aşa bar,
să câştige cât câştig eu?
N-am niciun motiv să plec.
Întrebarea e următoarea.
Consideri că merită să rişti pentru mine?
Acum citeşti ziarele albilor?
Ca să facem afaceri cu albii, trebuie să le înţelegem lumea.
Muchen m-a contactat. Mi-a cerut o întrevedere.
Serios?
Şi pe mine m-a surprins.
Clanul Trei Fraţi e unul dintre ultimele care ni se opun.
Nu-l înghiţi pe Muchen?
Oamenii noştri au disciplină, onoare.
Nu oricine poate intra în Long Zii.
O să se schimbe când o să fie sub comanda ta.
Zing nu s-a schimbat.
Întâlneşte-te cu el. Mergi cu Kong Pak.
De crezi că Muchen e serios, o să mă văd personal cu el.
Fii atent aici!
Dacă albii nu ne dovedesc într-un fel, schimbă foaia.
Dar tot ne descurcăm. Dacă nu putem cumpăra, facem negoţ.
Dacă ne închid magazinele, vindem pe stradă. Suntem puternici.
Poate. Dar toată treaba asta devine epuizantă.
Supravieţuirea?
Ura altora.
- N-o spune! - Te venerează!
- Nu mă cunosc. - Ştiu că ai ripostat.
Lai cum se simte?
Plantează viţă-de-vie, striveşte struguri,
are prieteni, zâmbeşte.
N-a mai pus mâna pe sabie de când a plecat din Chinatown.
Iar tu? Crezi c-o să mai pui mâna pe sabie?
Nu ştiu.
În Sonoma, departe de toate astea,
e posibil ca eu şi Nellie să putem crea ceva.
Ceva...
Ceva mai mult decât aici.
Da...
Mă bucur pentru tine.
Nu înţeleg ce ai vrea să fac, dle Leary.
Ceea ce ai promis! Interzice definitiv angajarea chinezilor!
Ăsta-i nucleul programei mele.
Dar nu pot face miracole ca primar interimar.
După ce câştig alegerile, voi deveni vocea oamenilor.
Nu merge cu jumătăţi de măsură. Nu uita că ai nevoie de voturile mele.
Sunt perfect conştient. Din păcate pentru amândoi,
Thayer susţine dreptul la muncă al chinezilor.
De pierd, pierd şi irlandezii.
Că-ţi convine sau nu, suntem forţaţi să fim aliaţi.
Ai dreptate. Nu-mi convine.
Trebuie să ai încredere în mine.
Să am încredere în tine?
Eşti un politician nenorocit!
La fel ca tine, dle Leary.
Dacă mi-o tragi cu asta...
Eşti fiica tipografului.
Mă numesc Yan Mi.
Eu sunt Ah Sahm.
Ştiu cine eşti. Unde-i presa stricată?
Dar tatăl tău a zis...
Nu vrea să aibă de-a face cu gangsteri. Îl poţi învinovăţi?
Iar tu vrei asta?
Vreau să ne oferi ce ne-ai promis. Unde-i presa?
- Sigur o poţi repara? - De aici, nu.
Ar trebui să discut cu altcineva?
Doar cu mine. Haide!
Nu e stricată.
- Atunci, unde greşim? - Faceţi foarte multe greşeli.
Presa e funcţională, dar nu ştiţi să o ajustaţi
pentru bancnotele pe care vreţi să le tipăriţi.
Cum ai ajuns la bancnote?
Cerneală verde, resturile de prin jur... Este evident.
Crezi că te poţi descurca mai bine?
Nu.
- Sunt convinsă de asta. - De ce eşti aşa de sigură?
Fiindcă eu sunt tipograf, iar voi sunteţi gangsteri.
Ce tupeu are fata asta!
La cum e stropită presa, e clar că turnaţi cerneala de sus.
Ar trebui s-o adăugaţi cu o spatulă.
- Folosiţi prea multă cerneală. - Continuă!
Dacă turnaţi cerneala,
e clar că nu lăsaţi cerneala să se aşeze înainte să tipăriţi.
În plus,
pun pariu că bancnotele voastre sunt mai groase decât cele adevărate.
- Folosim aceeaşi hârtie. - Nu, te înşeli.
Seamănă, dar nu e identică.
Ştiu de ce aveţi nevoie. Ştiu de unde pot procura totul.
Pare să ştie meserie.
Rămâne de văzut.
Ce doreşti?
Vreau să-i daţi pace tatei.
Adio taxă de protecţie sau alte pretenţii financiare.
Pe viaţă.
Du-o să cumpere ce-i trebuie.
Se pare că eşti angajată.
Dle Leary, mersi că ai venit.
Cu ce te pot ajuta, dle Pierce?
Ce ţi-a zis Lymon?
Că ai o propunere de afaceri pentru mine.
Ca antreprenor, sunt implicat în multe afaceri.
Dar fundaţia afacerilor mele este infrastructura.
Poduri, căi ferate. Pentru toate, am nevoie de...
Oţel.
Corect. Din păcate, nu există foarte mulţi producători
care-mi pot oferi oţel de cea mai bună calitate.
Iar unul dintre adversarii mei se foloseşte de vastele lui resurse
pentru a-i forţa pe producători să-i vândă numai lui.
Sper să nu te superi dacă nu fac chetă pentru tine.
Ideea este că adversarul meu nu este corect.
Aşa că nu-mi permit să fiu corect.
Cu toţii avem familii de întreţinut, dle Leary.
Aş dori să-i faci o vizită acestui domn
şi să-l convingi să respecte regulile.
Asta sunt eu pentru tine şi pentru amicii tăi avuţi?
Mă consideraţi un mardeiaş căruia să-i daţi ordine?
Dle Leary, consider că am nevoie de muncitori ca să ridic poduri,
ca să creez noi căi ferate, de foarte mulţi muncitori.
Dar nu-i pot angaja dacă nu am ce construi.
- O pot lua eu? - Mersi, Maggie.
A început să meargă de-a buşilea. Peste tot. Abia ţin pasul cu ea.
- Cred că ea o să mă distrugă. - Ştiam c-o să ne pună probleme.
Am nevoie de familia mea, Lucy. Asta-i tortură curată.
Eşti un om inimos, Bill,
dar stai rău cu memoria.
Venim acasă când se aşază apele.
Se aşezaseră. Era postul meu! Dar spurcatul de Buckley...
Încerc să pun lucrurile în ordine. Jur.
Sunt convinsă.
Îmi pare rău, Luce. Iar se agită.
Mă bucur că te-am văzut.
Bill.
Bună seara, Horace!
Îţi pot spune ceva?
Te-aş putea opri fără să-ţi dau una după cap?
Am o curiozitate.
Ai lua în calcul o funcţie în alt domeniu?
Un om cu experienţa ta şi-ar putea găsi o slujbă mai puţin periculoasă.
Eşti a doua persoană care-mi sugerează asta azi.
Ai putea lucra pentru mine. Am nevoie de ajutor la fabrică.
Plus că faci parte din familie.
Lucy ţi-a cerut să faci asta?
O poţi învinovăţi?
În orice caz, oferta rămâne valabilă.
- Bill. - Whisky.
Ce dracu' i-a apucat?
Ar face bine să plece acasă, dacă pun preţ pe dinţii lor.
Ai avut o zi grea?
Muncesc toată ziua ca să-i conving să-i angajeze pe băieţii ăştia,
iar ei nu fac decât să se văicărească.
N-au pic de recunoştinţă...
Oamenii ca noi
nu sunt niciodată apreciaţi, dar, dacă nu ne mai facem treaba,
lumea se duce dracului.
Oricum se duce dracului.
Dle Leary!
Ai spus la fabrică să te căutăm dacă avem nemulţumiri.
Ei bine, am o mare nemulţumire.
Mergi acasă, flăcău!
Nu vreau să-i explic tatălui tău de ce te-am bătut.
Care-i problema? Ţi-e teamă c-o să te calc în picioare, ca gălbejitul ăla?
Conor.
Adu-l şi pe frate-tu!
Aţi ţinut morţiş să mâncaţi rahat...
Flăcăi proşti!
Ridică-te! Ridică-te naibii!
Curăţaţi-vă, băieţi! Fac cinste cu următorul pahar!
Douglas. Bine ai venit!
Uită-te la tine! Zici c-ai fost pictată de Winslow Homer.
- Viaţa la ţară ţi se potriveşte. - Nu mă aşteptam să vii personal.
Voiam să văd noua ta afacere.
Şi să gust ceea ce urmează să cumpăr.
Sunt sigură că-ţi putem face pe plac. Haide!
Bea un pahar cât cară marfa băieţii tăi.
Ce părere ai?
E aromat, simt mirodeniile...
E splendid!
Fă-i reclamă. Trebuie să vindem cât mai mult cu putinţă.
În cazul ăsta, ce-ar fi să-l cumpăr pe tot?
Poftim?
Nellie, guvernul federal doreşte să construiască o cale ferată
pe coasta Californiei.
Conform studiilor lor, valea asta ar reprezenta ruta ideală.
Vor să facă o cale ferată prin podgoria mea?
Corect. O vor face.
Ştiu că-i o mare bătaie de cap,
dar aş vrea să ai de câştigat din această situaţie inevitabilă.
Aşa că îţi ofer un preţ corect pentru pământul tău
înainte ca statul să te exproprieze,
forţându-te să te mulţumeşti cu puţin.
De ce ai cumpăra un teren pe care nu-l poţi păstra sau vinde?
Tu construieşti calea ferată.
Contractul mi-a fost acordat acum câteva săptămâni.
Deşi am avut ingrata sarcină de a te informa,
am ocazia să ajut un prieten vechi.
Dacă vrei să mă ajuţi, găseşte o altă rută.
Am încercat. Am făcut personal lobby în Sacramento.
Pământul nu e de vânzare, pentru nimeni.
Nellie, proiectul va prinde viaţă. N-am nicio putere.
Corect, e pământul meu.
Am o mulţime de avocaţi care-i vor lămuri pe toţi cei care contestă asta.
Înţeleg că e o decizie importantă.
O să încerc să te ajut. Mulţumesc pentru vin.
Mulţumesc şi eu.
Cum a reacţionat?
O să se răzgândească.
Cum merge treaba?
A muncit toată noaptea.
- Arată groaznic. - Alea sunt ciornele.
Ăsta-i produsul final.
Vai de capul meu!
Deschidem prăvălia!
Adevărul este că nu există chinezi inofensivi.
Primarul Blake a fost ucis de un chinez blajin, cuminte,
pe care soţia lui îl hrănise şi adăpostise ani de-a rândul.
Nu sunt de încredere.
De voi fi ales, intenţionez să onorez
moştenirea primarului Blake, slujbe americane pentru americani.
Vreau să protejez femeile şi copiii de aceşti invadatori.
Desigur că toţi regretăm moartea tragică a primarului Blake.
Dar poate c-ar trebui să ne axăm mai puţin pe defectele
acestui oraş şi mai mult pe multele lui bogăţii. Voi!
Locuitorii oraşului, familia americană!
Asemeni vouă, cred în familia americană.
Asta este familia mea.
Celeste, soţia mea, şi copiii noştri, Miles şi Annabelle.
Meritaţi un primar care să lupte din răsputeri pentru familia voastră!
Familiştii atrag simpatie. Asta-i cert.
În cele din urmă, vor înţelege că tu eşti candidatul mai potrivit.
Dar trebuie să cobori în mulţime, să le strângi mâna.
Nu poţi câştiga un război fără să te murdăreşti de sânge.
Mulţumesc pentru sprijinul vostru.
- Dle primar Buckley. - Vă rog să mă scuzaţi.
Vă mulţumesc pentru prezenţă.
Catherine Archer. Fac voluntariat pentru consilierul Waithe,
promovând iniţiativele lui educaţionale.
Am înţeles.
Poate consideraţi că n-aţi triumfat, dar rămâneţi pe drumul ăsta.
Thayer e doar un bărbat frumos care serveşte platitudini.
Orice alegător cât de cât isteţ va sesiza asta.
E clar că dv. înţelegeţi economia oraşului,
situaţia dificilă în care ne aflăm.
Intenţionez să vă ajut cum pot.
Mulţumesc pentru sprijin.
Cartea mea de vizită.
Dle primar, ar trebui să ne grăbim.
Numai puţin!
Gata! Acum vă puteţi întâmpina alegătorii.
Dle primar?
Mă aflam pentru prima dată la bordul unui vas.
Eram îngrozită. Nu ştiam la ce să mă aştept.
Dar ştiam că în America nu mă putea aştepta
o soartă mai dură decât cea pe care am avut-o în China.
Am fost forţată să mă mărit cu un tiran violent,
am stat cu zilele legată de patul lui.
Cum ai reuşit să înduri asemenea orori?
O parte din mine n-a supravieţuit.
Dar acea parte era slabă.
Când partea aia a murit,
am devenit mai puternică.
Sunt sigură că musafira noastră este epuizată.
Şi i-am promis un tur al casei.
Doamnelor, ne vedem săptămâna viitoare.
Iar aici este garderoba.
Vai de mine!
Ştiu. Este cam mare.
Soţul meu lucrează la Banca Californiei.
Participăm la multe evenimente, aşa că îmi face hatârul.
Aveţi asemenea rochii în cultura voastră?
Nu.
- Vreau să ţi-o ofer pe aceasta. - Serios?
E doar o rochie de seară, nu diamantul Hope.
- N-o pot accepta. - Insist. Ce-ar fi s-o probezi?
Nu poţi şti când o să ai nevoie de o rochie de seară frumoasă.
Să trăiţi mai mult decât vrăjmaşii voştri!
Li Yong, ştiu că Mai Ling doreşte să ne asimileze,
dar am o altă propunere.
Recunoaştem preluarea de către voi a tuturor afacerilor Trei Fraţi.
În schimb, ne păstrăm numele
şi putem percepe taxă de protecţie în teritoriul nostru.
Omorâţi-i!
Ajunge!
Mă cunoaşteţi cu toţii! Vă garantez
că intrarea în Long Zii reprezintă singurul drum bun pentru Chinatown.
Pentru noi toţi!
Spune-le!
Poate că pe tine te-a castrat, dar eu nu renunţ la boaşele mele.
Am înţeles.
Nu-mi place să fiu urmărit.
Da, asta-i cert.
Serviciul Secret?
Mă bucur c-ai auzit de noi. O să pot economisi puţin timp.
Mi-a luat patru luni ca să aflu că matriţele sunt în San Francisco,
plus încă două ca să identific întreaga reţea a falsificatorilor.
Din păcate, când i-am prins din urmă,
majoritatea erau morţi, iar matriţele dispăruseră.
Ce treabă are asta cu mine?
Ultimul idiot rămas în viaţă mi-a zis că şeful lor a cumpărat
arme de la chinezi. Iată-mă aici!
Discut cu omul care le ştie teritoriul.
Discută cu cei din Divizia Chinatown. Nu mai sunt poliţist.
Ne-am înţelege mai repede dacă ai presupune că ştiu mai puţine
decât Dumnezeu, dar mult mai multe decât crezi.
Ştiu totul despre Divizia Chinatown,
ştiu că ai demisionat după ce ţi-ai lovit superiorul.
Presupun că asta te face un individ deosebit,
cu care aş putea lucra.
Nu sunt interesat.
- Ba sigur că eşti. - De ce?
Fiindcă doar eu te pot salva de o întoarcere în lanţuri în Georgia.
După cum am spus, presupune că ştiu foarte multe.
Linişteşte-te, Lee. Uite ce-ţi propun.
Dacă mă ghidezi prin Chinatown şi mă ajuţi să găsesc matriţele,
rezolv permanent problemele tale din Georgia.
Ar fi frumos, nu?
Ai putea duce o viaţă liniştită aici, cu negresa aia frumoasă,
fără să mai trebuiască să fii veşnic vigilent.
Sunt căutat pentru omor. Ştii asta, nu?
Nimeni nu-i perfect.
Te las să te gândeşti în seara asta.
Păstrăm legătura.
Traducerea şi adaptarea ALEX HANGANU