- God morgon, mina herrar. - Vad står på?
Specialagent Moseley. Det här är specialagent Donaldson.
- Vi kommer från Secret Service. - Secret Service?
- Aldrig hört talas om. - Det hör vi ofta.
Anledningen till att ni inte har det är att organisationen är hemlig.
Vi ingår i finansdepartementet.
Det ringer visst inte heller någon klocka.
Vad har ni för last i dag?
Så länge vi får betalt, frågar vi inte.
Får jag kolla där bak? En kvick titt, sedan kan ni åka vidare.
Få det överstökat.
Helvete.
- Du sköt mig i handen! - Du sköt min partner.
Enda anledningen till att du inte är död-
är att vårt samtal inte är över.
Herre Jesus.
Dina döda vänner tryckte falska sedlar här.
Jag gissar att pressen stod där.
Nu har någon avvikit med pressen och sedelplåtarna.
Jag måste hitta dem.
Jag vet inte. Allt var här när jag hämtade pengarna.
Vilken besvikelse.
- Var det alla eller var det fler här? - Jag vet inte.
Du vet inte mycket, va?
- Där var en snubbe... - Vad för snubbe?
Helvete! Jag vet inte. En kines.
Helvete.
Berätta om kinesen.
Är det här vad ni har efter allt arbete?
Idioterna vet inte vad de gör.
- Vi behöver specialister. - Nej. Inga utomstående.
Vill ni göra det här, eller vill ni göra det rätt?
Om du hade infriat dina löften, hade vi inte behövt göra det.
Vi kan ta in någon från trakten.
Någon vi kan kontrollera.
Men Chao har rätt, vi klarar det inte på egen hand.
Det är upp till dig.
- Jag vill ha dig på det här. - Jag förstår.
Ni verkar ha någon i åtanke.
Kanske.
Rör er inte!
Ta dem!
Vi är från San Francisco-polisen.
Stick härifrån!
Byggnaden och alla hyresgäster bryter mot lagen om minimiyta-
och byggnaden måste evakueras, på order av borgmästaren.
Samla ihop dem och ut med dem!
Vad är det här?
Hur kan någon bo så här?
Kom hit!
-Är det här nödvändigt? - Han hotade en polisman.
- Med en stekspade! - Ifrågasätter ni mina metoder?
Jag vill bara förstå vad vi gör här.
Det är inte ert jobb att förstå, ni ska följa mina order!
Slå honom igen!
Nu!
"Trots att mr Thayer nyligen tog steget ut i det offentliga"-
"är han såväl rättfram som närmast patologiskt fri från falskhet."
"Man kanske borde oroa sig för en sådan man inom politiken"-
"om det inte vore för att hans handfasta amerikanskhet"-
"kommer att ge honom styrka."
Jösses! Med sådan här press behövs ingen kampanj.
Han är ung, stilig, bra härkomst. Man förstår varför han är populär.
- Ni kanske vill arbeta för honom? - Självfallet inte.
Ett fagert yttre betyder inte att man vet hur en stad ska styras.
Men förstår väljarna det? Han har industrialisternas stöd.
Självklart. Jag har en hel stad att rensa upp i.
De bryr sig bara om sina finanser.
På tal om det, advokaten som handhar borgmästare Blakes dödsbo-
har ifrågasatt vissa nyliga kostnader.
- Blir det ett problem? - Jag tror inte det.
Men han granskar fortsatt ert förmyndarskap samt alla utgifter.
Blake hade velat att jag förvaltade hans politiska arv.
Och även hans fru, om hon inte blivit sjuk.
Det borde vara berättigande nog.
Det kan jag sälja in.
Hoppas att hon inte återhämtar sig kvickt.
Ni behöver hela Blakes förmögenhet för att vinna mot Thayer.
Hon ska ingenstans. Det ser jag till.
- En utmärkt insats i dag, Atwood. - Tack, herr borgmästare.
Stilla!
Tack för att ni är här i dag.
I dag gjorde vår nye polischef, överste Benjamin Atwood-
en framgångsrik räd i Chinatown-
och satte stopp för osedlighet och sjukdomsspridning.
Kan jag hjälpa herrarna?
Vi söker någon som jag har hört arbetar här i krokarna.
- Han heter Lee. - Det ringer ingen klocka.
Jag förstår. Det kanske hjälper med en bild?
Han ser bra ut, inte sant?
Du behöver bara hänvisa oss i rätt riktning.
Jaha, då så.
Är du oskadd?
- Richard! - Ja, det är ingen fara.
- Och du? - Jag mår bra.
- Var det någon som hörde? - Det tror jag inte.
Lås efter mig.
- Vart ska du? - Hämta Jack.
Vi visste vad som kunde hända om män kom för att leta efter dig.
- Nu måste vi ta konsekvenserna. - Kan vi lita på honom?
Ett par döda, vita män på hans bar? Han tar hand om det.
Oroa dig inte. Jag tänker inte berätta varför de var här.
- Finner ni er tillrätta? - Ni har varit mycket välkomnande.
Jag är tacksam att ha er här, särskilt under en så komplicerad tid.
Tack.
Vad tänker ni angående Hop Wei?
Ni förlorade ganska män häromdagen, så vitt jag förstår.
Ja. Li Yong tycker att vi är för aggressiva.
Vad tycker du?
Li Yong är en skicklig slagskämpe för han vet när han ska slå till-
och när han ska avvakta.
Så ni håller med honom?
Unge Jun är inte hälften den ledare som hans far var.
- Eller som ni är. - Smicker?
Det handlar mer om honom än om er.
Hop Weis kassa har lidit skada under hans ledning.
De blir alltmer desperata för varje dag.
Mitt råd är att låta dem förblöda naturligt.
Tålamod har aldrig varit min starka sida.
Min mor brukade säga: "Hav tålamod, så omvandlas gräset till mjölk."
Vad betyder det?
Jag vet inte. Men det låter vist, inte sant?
- De där irländarna... - Mr Merriweather!
- Ni hade visst sökt mig. - Tack för att ni kom, mr Leary.
Som avtalat, anlitade jag männen ni rekommenderade.
Men de har bara orsakat problem.
- De retar kineserna, startar bråk. - Jag ska prata med dem.
Killarna Donahue slog två duktiga arbetare i dag.
Timmar gick förlorade som jag inte har råd att förlora.
- Om era män inte kan... - Jag tar hand om det.
Donahues!
- Mr Leary. - Håll truten!
Ni har kostat Merriweather en dags arbete som ni får betala.
Jag lovade er jobb och ni fick jobb.
Knip igen och håll händerna i styr!
- Det skulle inte ni göra. - Va?
Det är inte rätt att vi måste jobba med kineser.
Vi är inte de enda som tycker så.
Säger du det?
Lägg ifrån dig skyffeln och gå, båda två.
Ni kan inte ge oss sparken...
Många väntar på att ta era platser, era otacksamma jävlar. Stick!
Och det gäller er alla!
Vill ni inte ha ert jobb, ger jag det till någon som vill ha det.
Om ni har problem med det, så vet ni var jag finns.
Vi går in.
- Inspektörn. Kan vi talas vid? - Vad gäller det.
Jag försöker åstadkomma något här.
Det kan jag bara göra med en stark befälsordning.
Jag vet att ni ville ha jobbet.
Om det ska bli ett problem, så finns det säkert gott om jobb-
för någon med er erfarenhet.
Jag känner familjen Pinkerton. Jag kan lägga ett gott ord för er.
Var det allt?
Jag hoppas det.
Vem har släppt in er?
Rutherford B. Hayes.
Jag skojar. Litegrann.
Agent Edmund Moseley, Secret Service. Vi ingår i finans...
Jag känner till Secret Service. Vad gäller det?
Rakt på sak.
Då så.
Ni har en särskild rotel som arbetar i Chinatown.
Jag behöver se personalakterna.
- I vilket syfte? - Några av dem måste hjälpa mig.
Jag behöver även ett kontor och en förvaringscell.
Var det mr Moseley?
Oavsett vad ni gör här, så rör det inte mig eller mina mannar.
Vi har händerna fulla och hinner inte visa er runt i Chinatown.
Om det inte var något annat, så har jag ett arbete att sköta.
- Så det blir den typen av möte? - Ja, jag är rädd för det.
Jag kom hit av artighetsskäl, Atwood.
Jag behöver inte ert tillstånd eller er välsignelse.
Jag har redan tagit över en cell och ett kontor.
- Vem fan tror ni att ni är? - En federal agent...
...som lyder under presidenten.
Ni ska ge mig all hjälp jag ber om med ett jävla leende-
annars får ni arbeta i källaren medan jag tar över ert kontor.
Ja, jag antar att det är den typen av möte.
Lugn, jag är inte här för att driva in skulder.
Vi har problem med en tryckpress. Kan du titta på den?
- Vad behöver tongen en press till? - Det är oviktigt.
Men jag kan stryka din skuld om du får den att fungera.
Det är väldigt generöst, men de här maskinerna...
De är alla olika. Jag skulle stå rådvill.
Och min grabb har nyss börjat.
Om ni behöver trycka något, så kan ni låna vår press.
- Det skulle inte fungera. - Naturligtvis.
Jag önskar att jag kunde hjälpa till.
Ja, det önskar jag också.
Jag får väl hitta någon annan.
-Är du dum? - Jag? Han kunde stryka vår skuld.
Jag tog mig inte hit för att arbeta för gangsters.
- Pappa har rätt. - Ingen frågade dig.
- Bara gå och laga middag. - Säg det där igen.
- Jag utmanar dig. - Det räcker. Båda två.
Återgå till arbetet.
Snurra vidare! Nummer tre! Nummer tre!
Snurra igen! Snurra! Snurra!
- Svart fyra. - Fan ta dig, din jävel!
Vem står näst på tur?
- Två whiskey, tack. - Visst.
Hong! Nu drar vi härifrån.
- Whiskeyn, då? - Vi går till Ah Toy.
Det här stället betyder otur. Jag vill knulla och glömma det.
Hong! Kom nu!
- Känner du de här jävlarna? - Jag har aldrig sett dem förut.
Folk härifrån vet att de inte ska råna mig.
De måste komma från en annan stad.
- Vart för du dem? - Jag känner en kille.
Han betalar bra för fräscha lik. Inga frågor.
Det är visst din lyckodag.
Hördu, snuten.
Jag är ingen snut.
Försöker folk råna dig på mitt ställe, så låt dem.
Svart kvinna skjuter vit man, ingen bryr sig om det var självförsvar.
Hennes man, min bror, dödades för mindre.
- Det visste jag inte. - Det är mycket du inte vet.
Så vet det här, jag gillar inte dig.
Jag gillar inte att du bor här, att du är med henne.
Du döljer det väl. Ge det lite tid.
Du kanske fattar tycke för mig.
BELÖNING 500 DOLLAR RICHARD HENRY LEE
Är allt som det ska?
Gjort är gjort.
Vi behövde inte göra så.
Om jag inte hade tryckt av, hade du varit på väg till Georgia nu.
Vad mig anbelangar, hade jag inte mycket till val.
Om de hittade mig, kommer även andra att göra det.
- Vi kanske borde lämna stan. - Vart skulle vi ta vägen, Richard?
Jag vet inte. Det är ett stort land.
Enligt priset på ditt huvud är det inte stort nog.
Dessutom...
Var annars kan en färgad kvinna ha en bar och tjäna pengar som jag?
Det finns ingenting där ute för mig.
Min enda fråga till dig är...
Är jag värd risken?
Läser du de vitas tidning nu?
Ska vi jobba med deras verksamheter måste vi förstå deras värld.
Muchen hörde av sig.
Han ville träffas.
- Jaså? - Jag blev lika förvånad som du.
Three Brothers är bland de sista som inte vill ansluta till oss.
- Gillar du inte Muchen? - Våra män har disciplin, heder.
Inte alla kan bli Long Zii.
- Han ändrar sig väl under dig. - Det gjorde inte Zing.
Gå på mötet. Ta med dig Kong Pak.
Om du tror att Muchen menar allvar, så träffar jag honom själv.
Titta här. Får de oss inte på ett sätt, får de oss på ett annat.
Men vi är kvar. Kan vi inte köpa, byteshandlar vi.
Stänger de våra butiker, säljer vi på gatorna.
- Vi är överlevare. - Kanske det.
Men det blir utmattande efter ett tag.
- Att överleva? - Att vara hatad.
- Säg det inte. - De högaktar dig.
- De känner inte mig. - De vet att du slog tillbaka.
- Hur är det med Lai? - Hon planterar. Hon trampar druvor.
Hon har vänner. Hon ler.
Hon har inte rört ett svärd sedan hon lämnade Chinatown.
Och du, då? Tror du att du plockar upp ett igen?
Jag vet inte.
I Sonoma, långt bort från allt det här...
...har Nellie och jag kanske en chans att skapa något bra.
Något...
Mer än det här.
Ja.
Det är bra.
Jag är osäker på vad ni vill att jag ska göra, mr Leary.
Det ni lovade! Förbjud kinesisk arbetskraft en gång för alla!
Jag har gått till val på det.
Men jag kan inte göra så mycket som tillfällig borgmästare.
När jag har vunnit valet står jag beväpnad med folkets mandat.
Era halvmesyrer hjälper inte. Glöm inte att ni behöver min röst.
Det är jag väl medveten om.
Men olyckligtvis för oss båda, stöder Thayer kinesisk arbetskraft.
Förlorar jag, förlorar även irländarna.
Ni kanske inte gillar det, men vi behöver varandra.
- Ni har rätt, det gillar jag inte. - Ni måste bara lita på mig.
Lita på er? På er! Ni är en jävla politiker!
Så är även ni, mr Leary.
Om ni lurar mig...
Du är tryckarens dotter.
Jag heter Yan Mi.
- Jag heter Ah Sahm. - Jag vet vem du är.
- Var är den trasiga pressen? - Men din far sa...
Han ville inte beblanda sig med gangstrar. Kan ni klandra honom?
Men det vill du?
Jag vill bara ha det du lovade oss. Var är pressen?
- Säkert att du kan laga den? - Inte här ute.
Borde jag prata med någon annan?
Nej, bara med mig. Kom.
Den är inte trasig.
- Så vad gör vi för fel? - Hur mycket tid har ni?
Pressen fungerar.
Ni vet bara inte hur den ska finjusteras för sedelpressningen.
- Vem har sagt något om sedlar? - Grönt bläck, pappersrester...
Det är ganska uppenbart.
Tror du att du kan göra det bättre?
Nej. Jag vet att jag kan det.
Hur kan du vara så säker?
För att jag är tryckare och ni ett gäng gangsters.
Vilken tjej, va?
Bläckstänken visar tydligt-
att ni häller på det ovanifrån. Det ska klickas på med en palettkniv.
- Ni använder för mycket bläck. - Fortsätt.
Ni börjar säkert även trycka för fort efter att ni har lagt på bläcket.
Och...
Jag kan slå vad om att sedlarna blir tjockare än äkta vara.
- Vi använder samma papper. - Nej, det gör ni inte.
Nära på, men inte nära nog.
Jag vet vad ni behöver, och var det finns att få tag på.
Hon verkar kunna sin grej.
Vi får väl se.
Vad vill du ha i gengäld?
Jag vill att ni lämnar min fars rörelse i fred.
Inga beskyddarpengar, inga indrivningar. Någonsin.
Följ med henne och skaffa det hon behöver.
Jag antar att det betyder att jobbet är ditt.
Mr Leary. Tack för att ni kom.
- Hur kan jag hjälpa er, mr Pierce? - Vad sa Lymon?
Bara att ni har ett affärserbjudande.
Som entreprenör har jag varit delaktig i många olika projekt-
men min verksamhets hörnsten är infrastruktur.
- Broar, järnvägar, vilka kräver... - Stål.
Precis.
Tyvärr finns det bara ett fåtal tillverkare som kan tillhandahålla-
den stålkvalitet jag kräver och en av mina konkurrenter-
använder sin ansenliga köpkraft till att tvinga tillverkarna-
att göra honom till sin enda kund.
Ursäkta om jag inte startar en insamling.
Min poäng är att min konkurrent inte kör med rent spel.
Då har inte jag råd att göra det heller.
Vi har alla familjer att föda, mr Leary.
Jag vill att ni besöker den här mannen-
och övertygar honom att köra med rent spel.
Är det vad ni och era feta vänner tror om mig?
Att jag är en skurk som kan ränna era ärenden?
Vad jag tror är att jag behöver män för att bygga broar och lägga räls.
Arbetare, i stora antal.
Men jag kan inte anlita dem om det inte finns något att bygga.
- Jag kan ta henne. - Tack, Maggie.
- Hon kryper nu. - Jaså?
Överallt. Jag hänger knappt med.
- Det blir nog hon som knäcker mig. - Vi räknade med trubbel.
Jag behöver min familj, Lucy. Det här är tortyr.
Du har ett stort hjärta, Bill. Och kort minne.
Vi kommer hem när allt är ordnat.
Det var ordnat. Jobbet var mitt. Den där förbannade Buckley! Jag...
Jag försöker ställa saker och ting till rätta, det lovar jag.
Det vet jag.
Ursäkta, Luce. Hon gnäller igen.
Det var fint att se dig.
Bill.
- God kväll, Horace. - Får jag säga något?
Kan något annat än ett skott i huvudet hindra dig?
Jag undrar bara...
Skulle du kunna tänka dig att helt sluta som polis?
En man med din erfarenhet kan säkert hitta ett mindre farligt yrke.
Du är den andra i dag som föreslår det.
Du kan arbeta för mig. Jag skulle behöva hjälp på fabriken.
Vem lämpar sig bättre än familjen?
Har Lucy bett dig om det här?
Kan du klandra henne?
Oavsett, så kvarstår erbjudandet.
- Lugna dig. - Han blåste oss.
Vi hittar ett annat jobb.
Tjena.
- Bill. Whiskey. - Det kommer.
- Du kan inte säga sådana saker. - Det skiter jag i.
- Vad fan bråkar de om? - Lugn!
Jag kan säga vad jag vill.
De borde betala och gå hem, om de visste sitt eget bästa.
Tuff dag?
Jag är där ute dag som natt och försöker hjälpa folk-
och de bara klagar och gnäller.
Inte så mycket som ett uns tacksamhet får man.
Sådana som vi uppskattas aldrig för det vi gör-
men om vi slutar, rasar världen samman.
Den rasar samman ändå.
Mr Leary.
Ni sa på fabriken att om någon av oss hade problem-
så visste vi var ni fanns. Jag har problem.
Jag har ett stort, jävla problem.
Gå hem.
Jag vill inte förklara för din pappa vad jag gjort mot dig.
Är ni rädd att jag ska spöa er som kinesen gjorde?
Conor.
Ta med din bror.
Du var bara tvungen att öppna käften, va?
Dumma glin.
- Upp! Upp, för fan! - Kom igen!
Snygga till er, pojkar. Jag bjuder på nästa runda.
Douglas.
- Välkommen. - Se på dig.
Som en Winslow Homer-målning som har fått liv.
- Landsbygden klär dig. - Jag väntade inte dig personligen.
Jag ville se din nya verksamhet med egna ögon.
Och kanske smaka på vad det än är jag köper.
Det ska vi nog kunna ordna.
Kom. Du ska få något att dricka medan dina mannar hämtar lådorna.
Nå, hur lyder domen?
En ton av plommon, kryddigt...
- Det är utsökt. - Sprid ordet.
Gud vet att vi behöver sälja så mycket vi kan.
Då kan ju jag köpa ut dig helt och hållet?
Ursäkta?
Nellie, myndigheterna vill bygga en järnväg längs Kaliforniens kust.
Den bästa sträckningen går genom den här dalgången.
Vill de bygga en järnväg genom min vingård?
Det vill de, och det kommer de att göra.
Jag inser besväret, men vill att du ska tjäna på det oundvikliga-
genom att betala ett rimligt marknadsvärde-
innan de exproprierar marken och du tvingas sälja till underpris.
Varför vill du köpa en fastighet som du varken kan behålla eller sälja?
Du bygger järnvägen.
Jag fick kontraktet nyligen.
Samtidigt som jag måste informera dig om det här-
så kan jag också hjälpa en gammal vän.
Leta upp en annan sträckning då.
Tro mig, jag har försökt.
Marken är inte till salu. Varken till dig eller någon annan.
Utbyggnaden kommer att ske.
- Det är utanför min kontroll. - Så även min mark.
Mina advokater kan tala om det för alla som påstår något annat.
Jag förstår. Det är mycket att ta i beaktande.
Jag ska göra vad jag kan för dig.
- Tack för vinet. - Tack själv.
- Hur tog hon det? - Hon ändrar sig.
Hur går det?
Hon har hållit på hela natten.
- De här ser ut som hundskit! - Det är restbitarna.
Här har du själva produkten.
Herrejävlar.
Vi är i gång.
Sanningen är att det inte finns några harmlösa kineser.
Borgmästare Blake dödades av en ödmjuk och anspråkslös kines-
som hans fru hade tagit hand om i flera år.
Det går inte att lita på dem.
Om jag blir vald, ska jag hedra arvet efter Blake-
och ge amerikanska arbeten till amerikanska arbetare.
Och skydda kvinnor och barn från dessa utländska invandrare.
Vi beklagar alla borgmästare Blakes tragiska frånfälle.
Men vi kanske borde fokusera på vad som är fel i vår stad-
och mer på vad som är rätt.
- Ni! - Ja!
Dess folk. Den amerikanska familjen.
Precis som ni, så tror jag på den amerikanska familjen.
Där står min. Min fru Celeste och våra barn Miles och Annabelle.
Ni förtjänar en borgmästare som kämpar för er familj-
lika hårt som jag gör för min!
Folk gillar en familjeman, så är det bara.
Det betyder inte att de till slut inser att du har substans.
Men du måste ut och trycka folks händer.
Man vinner inget krig utan att bli lite blodig, tyvärr.
Tack för ert stöd...
- Mr Buckley! - Buckley!
- Borgmästare Buckley. - Ursäkta mig.
Tack. Tack för att ni är här i dag.
Catherine Archer.
Jag frivilligarbetar åt Waithe med att främja hans utbildningspolitik.
Ni tyckte inte att det gick vägen, men håll kursen.
Thayer slänger sig bara med plattityder.
Det märker alla med någon form av tankeförmåga.
Ni förstår San Fransciscos ekonomi, knipan vi sitter i-
och jag ämnar hjälpa er på de sätt jag kan.
- Tack för det. - Mitt kort.
- Borgmästaren, vi måste fortsätta. - Vänta.
Så där. Nu är ni redo att hälsa på er publik.
Herr borgmästare?
Det var första gången jag var på ett fartyg av något slag.
Jag var livrädd. Jag visste inte vad som väntade.
Men jag visste att oavsett vad som skulle hända mig i Amerika-
så kunde det inte vara värre än vad som redan hänt mig i Kina.
Att tvingas till äktenskap med en våldsam krigsherre.
Kedjad vid hans säng, ibland i flera dagar.
Hur kunde ni överleva en sådan fasa?
En del av mig gjorde inte det.
Men den delen var svag.
Och när den dog... så blev jag starkare.
Vår gäst är nog trött och jag har lovat henne en rundvisning i huset.
Så, mina damer, vi ses nästa vecka.
Här är toalettrummet.
- Milda makter. - Jag vet, det är lite mycket.
Min man arbetar på bank.
Vi har så många tillställningar att han tillåter mig att leva ut lite.
Har ni sådana här klänningar i er kultur?
Nej.
- Jag vill ge er den här. - Menar ni det?
Det är bara en aftonklänning, ingen diamant.
- Jag kan inte... - Jag insisterar.
Prova den.
Man vet aldrig när man behöver en snygg aftonklänning.
Må du överleva alla dina fiender.
Li Yong. Mai Ling vill att vi går ihop, men jag har ett annat förslag.
Vi erkänner att Long Zii tar över Three Brothers verksamheter-
men in utbyte behåller vi vårt namn-
och kontrollen över alla indrivningar i vårt territorium.
Döda dem!
Kong!
Nog nu!
Ni vet alla vem jag är.
Att gå samman med Long Zii är enda vägen framåt för Chinatown.
För oss alla.
Säg det.
Hon må ha berövat dig din stake, men aldrig min.
Jag förstår.
- Jag gillar inte att bli förföljd. - Det har du tydligt talat om.
- Secret Service? - Du har hört talas om oss?
Bra. Det besparar oss lite tid.
Det tog mig fyra månader att spåra sedelplåtarna hit-
två till att lokalisera fifflarna och deras transportrutter.
När jag äntligen hittat dem var plåtarna borta och fifflarna dog.
Vad har det med mig att göra?
Den siste överlevande idioten sa att hans chef köpt vapen av kineserna.
Så här är jag nu-
och pratar med en man som känner till terrängen.
Vänd er till Chinatownpatrullen. Jag är inte polis längre.
Det kan hjälpa om du antar att jag vet något mindre än Gud-
men mycket mer än du tror.
Jag känner till Chinatownpatrullen-
och jag vet att du slutade efter att ha klippt till din överordnade.
Jag antar att det gör dig annorlunda. Någon som jag kan jobba med.
- Inte intresserad. - Jo, då.
- Varför det? - För att bara jag kan förhindra...
...att du förs tillbaka till Georgia i kedjor.
Som sagt, anta att jag vet mycket mer än du tror.
Ta det lugnt, Lee.
Mitt erbjudande:
Visa mig runt i Chinatown, hjälp mig att hitta plåtarna-
så fixar jag ditt problem i Georgia, för gott.
Det vore väl trevligt?
Att leva ett lugnt liv här med din färgade tjej-
och aldrig mer behöva se dig över axeln?
Jag är efterlyst för mord. Det vet ni, va?
Ingen är perfekt.
Ta kvällen till att fundera på det.
Jag hör av mig.
Text: Anna-Karin Strobel Lando Iyuno