Îmi amintesc.
Îmi amintesc tot!
NETFLIX PREZINTĂ
UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
LA RĂSCRUCE
Ce faci aici?
Băiatul pe care l-am găsit în pădure.
Ce o să se întâmple cu el acum?
Dacă nu aflăm cine e,
va fi incinerat și îngropat într-un mormânt anonim.
De cât timp e mort?
Am scris totul în raport.
Când îl găsiseși tu, de zece ore, mai mult sau mai puțin.
E posibil să fi...
Pur ipotetic,
e posibil să fie mort de mai mult timp și să se fi conservat cumva?
Conservat?
Înghețat, cum ar veni?
Ar fi urme în țesuturi. Aș fi observat.
Carnea congelată diferă de cea proaspătă.
- Răspunsul e „nu”, deci. - Nu. Din câte știu eu, nu.
Cât de lungă ar fi fost perioada de conservare?
- Treizeci și trei de ani. - Treizeci și trei de ani?
La felul cum arată? E aproape imposibil!
DISPĂRUT
Ce zi e azi?
- Poftim? - Ce zi e azi?
- 9 noiembrie. - Știu că sună a nebunie...
Dar ce an?
'86.
Mersi!
Stai!
Cauți pe cineva?
Da.
Pe un prieten.
Michael Kahnwald.
Nu am auzit de el.
- Fiul lui Ines Kahnwald? - Asistenta?
Nu are copii.
Știi unde aș putea s-o găsesc pe Ines?
Poate la spital.
Ne mai vedem!
Regina, aragaz cu patru ochiuri!
Avem programul turelor de la centrală din noaptea dispariției lui Mads.
Vreau să-i chestionezi ca să le verificăm rutele și timpii.
- Poate găsim ceva. - Nu poate să facă asta altcineva?
Eu lucrez la cazul fratelui lui.
O acuzație de viol.
Nu am luat niciodată în calcul
dacă ar putea fi implicat în dispariția fratelui lui.
Da.
Egon...
Nu mai suntem în 1950.
Nu ne bazăm anchetele pe bănuieli, ci pe probe.
Mai ai trei luni până la pensie.
Apoi poți să faci ce vrei. Până atunci, faci ce vreau eu.
33 DE ANI?
'86.
'86...
Spuneam doar că ieri s-a cutremurat pământul.
Știu că nu e o zonă seismică, dar pământul s-a cutremurat.
- Mandatul pentru centrală. - Trebuie să închid.
Aveți numărul meu, în caz că vă vine vreo idee.
Să-i spun lui Ulrich?
Nu. De ce să vorbească cineva cu mine?
Egon!
Helge! Pe tine voiam să te văd.
Pot să te ajut?
E vorba de Nielsen, băiatul dispărut.
În noaptea în care a dispărut erai în tură, nu?
Da.
Martin vrea să documenteze și să coroboreze rutele și timpii
tuturor celor care erau în zonă în seara aia.
Trebuie să-mi fac rondul și să inspectez străzile.
Bine.
Hai să stabilim o zi când să vii la secție.
- Poimâine. - Marți.
La 10:30 e bine?
Se poate.
Scuze pentru deranj!
Nu e nicio problemă.
Doar că nu am văzut nimic. Vreau să spun că...
Totul era absolut normal.
Ai terminat tura la șase?
Da, atunci începe tura de noapte.
Ai mers cu mașina ta?
Am mers pe drumul județean.
Mergeai în altă parte? Ai luat-o pe drumul județean.
Nu e mai scurt drumul forestier?
Ba da.
Dar am luat ceva pentru tatăl meu.
Ne vedem marți!
Helge?
Încă o întrebare.
L-ai văzut pe fratele lui pe undeva în ziua aia?
Băiatul Nielsen mai mare, Ulrich.
Nu.
Pe marți!
CALENDAR POLIȚIENESC 1986
INTERVIU JANA NIELSEN
HELGE DOPPLER NU PE DRUMUL FORESTIER?
"10:30, interviu cu Helge Doppler. De ce nu pe drumul forestier?"
MANDAT DE PERCHEZIȚIE
Pot să te ajut?
Nu ar trebui să fii la școală?
Sunt bolnav.
Păi mie mi se pare că nu ai nimic.
M-am lovit la braț. Merg la spital.
Urcă! Te duc eu acolo.
"Bosch, Teller, Voigt, Fleischer, Brandt... Doppler, Helge.
27."
CAZ: NIELSEN, MADS MĂRTURIE: FUCHS, DOREEN
CAZ: NIELSEN, MADS MĂRTURIE: DOPPLER, HELGE
Da?
Știai că în 1986 socrul tău
trebuia să fie chestionat în cazul fratelui meu?
Nu.
Am trecut prin toate documentele.
Helge trebuia să fie chestionat marți, 11 noiembrie 1986.
Poimâine se fac fix 33 de ani.
Dar nu există nicio mărturie. Nu s-a prezentat.
Există doar o însemnare.
- "De ce nu pe drumul forestier?" - Zici că Helge l-a răpit pe Mads în 1986?
Și 33 de ani mai târziu, pe Mikkel și pe ceilalți?
- Unde e acum? - La sanatoriu. Ulrich!
Are 75 de ani. Are demență.
Iar în seara când a dispărut Mikkel
Helge era cu mine.
În seara de dinainte să dispară Yasin Wöller l-a găsit pe Helge în pădure.
Și l-a dus înapoi la sanatoriu.
Cumva, toate astea au legătură cu Mads.
- Nu-i spui cui trebuie. - Poate.
Sau poate că da.
Cum te cheamă?
Jonas.
Și de ce nu te duc părinții tăi?
Mama e la serviciu.
Tata a murit.
Unde lucrează mama ta?
La centrala electrică.
Centrala electrică a schimbat Windenul.
Locul ăsta arăta altfel.
Ce sunt alea?
Căști.
Alea nu sunt căști.
Le pui în ureche.
Acum le-am văzut pe toate!
E o scurtătură.
Am ajuns.
Stai!
La voi, la adolescenți,
e...
e satanismul în vogă acum?
Habar n-am.
Nu știu. Nu cred.
Sun-o pe mama ta să vină să te ia!
E mai bine să nu te plimbi singur prin pădure acum.
Mulțumesc.
O caut pe Ines Kahnwald.
- Tocmai a ieșit cu băiatul. - Ce băiat?
De ce o cauți pe Ines?
Sunt în vizită și m-am încuiat pe dinafară.
Ines nu a pomenit de niciun musafir.
Sunteți rude?
S-ar putea spune și așa.
Poate că încă mai e în spate.
- Altfel îi spun când o văd. - Nu, nu vreau să deranjez.
Dle Doppler?
Mă numesc Ulrich Nielsen. Sunt polițist.
Nu vă speriați! Vreau doar să vă pun câteva întrebări.
În 1986 a dispărut un băiat din Winden, Mads Nielsen.
Vă amintiți?
Ați fost chemat pentru interogatoriu la secție, dar nu e nicio stenogramă.
Ce înseamnă "de ce nu pe drumul forestier"?
- El... El... - Ce înseamnă?
- El e! - Ce înseamnă?
- Ce căutați aici? - El a fost!
- Sunt polițist. Am câteva întrebări. - Te cunosc!
Ce? Ce ați zis?
- Trebuie să plecați! - Ce? De ce ați fost chemat?
- Pot să-l schimb. Pot să schimb trecutul. - Ajutor!
Și viitorul.
Ce ați spus?
- Ce ați spus? Unde e Mikkel? - Dați-i drumul!
Unde e fiul meu? Unde e Mikkel?
Lăsați-mă! Spuneți-mi unde e fiul meu!
Unde e fiul meu? Unde e Mikkel?
Dați-mi drumul!
- Dați-mi drumul! - Pot să-l schimb.
Pot să schimb trecutul.
Și viitorul.
Tic-tac.
Uite! Am reușit să mai găsesc unul.
Cât de puțin înțelegem lumea!
E real?
Sau sunt nebun, ca tata?
Tu chiar exiști? Sau ești imaginația unui țicnit?
Nu ești nebun și nici tatăl tău nu a fost.
Uneori ne e greu să pricepem
lucruri care sunt împotriva a tot ce suntem condiționați să credem.
Cum s-au simțit oamenii prima dată când li s-a spus că Pământul e rotund?
- Totuși, e o nebunie totală. - Și dacă nu e?
Cum se poate? E vreo breșă temporală în peșteră?
Mikkel stă pe aici până când devine tatăl meu?
Chiar dacă nu crezi, ăla e tatăl tău.
Asta înseamnă...
că Ulrich e bunicul meu și...
Martha e mătușa ta.
E o tâmpenie!
Îl duc înapoi și îndrept lucrurile.
Nu înțelegi?
Dacă-l duci înapoi, te amesteci în cursul evenimentelor.
Iar tatăl tău nu o întâlnește pe mama ta, nu se îndrăgostesc și nu se căsătoresc.
Iar tu nu te vei naște!
Dacă-l duci înapoi acum,
îți ștergi propria existență.
Rolul pe care-l joci în treaba asta e mult mai mare decât crezi.
Dar fiecare decizie într-o direcție e o decizie împotriva altei direcții.
O viață pentru o viață.
Ce hotărăști?
Ce te-a apucat? Întâi centrala, acum asta.
- Știi că trebuie să te suspend. - Se întâmplă lucruri fără noimă.
Poate o iau eu razna.
Băiatul mort...
Băiatul pe care l-am găsit în pădure.
Helge are ceva de-a face cu toate astea.
Știu că vrei să-l găsești pe Mikkel cu orice preț.
Dar scopul nu scuză toate mijloacele.
Nu trebuia să te las să te ocupi de asta!
Helge zicea că poate schimba trecutul și viitorul.
- Ce înseamnă asta? De ce a zis asta? - Helge are demență.
Nu mai poate nici să-și lege pantofii.
Sigur nu e vinovat de dispariția a trei copii.
- Nu are puterea asta. - Poate că nu e singur.
Du-te acasă!
"De ce nu pe drumul forestier?"
Ce înseamnă asta?
Egon Tiedemann voia să-l întrebe asta.
De ce nu pe drumul forestier?
Nu știu cine a zis asta, dar Ulrich nu m-a violat.
- Nu trebuie să minți pentru el. - Dar nu mint.
Am vrut s-o fac.
Amândoi am vrut-o. Nu m-a forțat el.
Și fața ta? Ce s-a întâmplat cu ea?
Am căzut.
Nu are nicio legătură cu asta.
Cineva v-a văzut.
- A văzut cum te-a rănit. - Nu are cum.
Atunci, persoana respectivă minte.
- Oricum, cine a zis? - Nu am voie să-ți spun asta.
Singurul lucru care contează
e să știi că Ulrich nu-ți poate face rău acum.
Și că va fi pedepsit pentru ce ți-a făcut.
Ulrich nu a făcut nimic.
În cel mai rău caz, eu l-am presat s-o facă.
I-am cerut să ia prezervative.
Dar nu mi-ar face rău niciodată.
N-ar face asta niciodată.
Niciodată.
Am fost suspendat.
Unde sunt copiii?
Habar n-am.
Îmi pare rău, Katharina!
Sunt aici acum.
Nu ai fost aici de ceva vreme.
Ce vrei să spui?
De când te știu, mereu ai vrut să pleci din Winden.
Ai fost vreodată fericit cu adevărat?
Ce tot spui?
Normal că am fost fericit!
Tu n-ai fost?
Știu tot, Ulrich.
Ce știi?
Despre tine și Hannah.
Ți-a spus ea?
Mai contează?
Katharina...
Cred că am știut mereu.
Doar că nu am vrut să văd.
Pot să explic.
Te rog să nu o faci, Ulrich!
Da! A sunat maică-ta acum ceva timp.
Fiul nostru a dispărut, iar ea nu vorbește decât despre Mads.
Și eu, care credeam că familia mea e plină de nesimțiți.
Salut!
Dacă-l duci înapoi acum,
îți ștergi propria existență.
Dar fiecare decizie într-o direcție
e o decizie împotriva altei direcții.
PENTRU ZIUA MAMEI 1986
Ai vrea să știi după atâția ani?
Ce?
Dacă e mort.
Nu.
Mereu m-am agățat de speranța că trăiește.
Tatăl tău a vrut mormântul.
A crezut că o să mă ajute să găsesc o alinare.
Dar nu e niciun trup în el.
Timp de 33 de ani mi-am închipuit că e în viață.
Liber...
Și fericit.
Nu poți să renunți la speranță.
Există tot atâta lumină în lume pe cât există și întuneric.
Să nu uiți asta!
Katharina zicea că vrei să-mi spui ceva.
Cu o săptămână înainte ca Mads...
Nu am spus asta poliției atunci. Nici măcar nu mi-am amintit.
Am văzut ceva.
În fața casei, peste drum, un preot se certa cu un bărbat.
Nu știu în legătură cu ce.
Dar mi s-a părut dubios ca un preot să se certe așa.
Și azi-dimineață l-am văzut pe același bărbat.
Pe preot?
Nu, nu pe preot. Pe celălalt bărbat.
Era același bărbat.
Eu...
Știu pentru că avea ceva la ureche, era...
Era o cicatrice sau era desfigurat.
Dar nu era nici cu o zi mai bătrân.
Arăta exact ca acum 33 de ani.
Știu că sună absurd.
Dar era același om.
Întrerup ceva?
Voiai să știi dacă lanțul de peșteri trece pe sub drumul forestier de lângă cabană.
Nu e cartografiat tot.
Dar cel puțin unele părți din el se întind sub partea sudică a drumului forestier.
Ce e cu cabana? E ceva special acolo?
Nu. Nimic.
- Mulțumesc. - Sigur.
Charlotte?
Știai că tatăl tău trebuia să fie interogat de poliție în 1986?
Nu, eu...
- De ce întrebi? - Cabana de pe drumul forestier.
De ce a păstrat-o Helge
după tot ce i s-a întâmplat acolo?
A folosit-o măcar?
A închiriat-o?
De ce întrebi?
Când ai fost prima oară acolo?
Era deja în 1986?
Nu știu de ce vrei să știi asta.
Tatăl tău locuia în cabană în '86?
Nu știu.
Poate.
Eu am venit în Winden în 1987. Nu știam de cabană atunci.
- Asta a fost după accidentul lui Helge. - Ăsta când a fost?
- Unde ești acum? - Când a fost accidentul?
Pe 12 noiembrie 1986.
Deci de azi în trei zile.
Hai acasă!
Copiii abia te-au văzut în ultimele zile.
Sunt îngrijorați.
Și eu la fel.
- Trebuie să închid. - Charlotte...
Tată, întrebarea nu e cum, întrebarea e când.
Doamne, ce m-ai speriat!
Unde ai fost?
Ce s-a întâmplat?
Crezi în soartă?
Nu știu.
Poate că e soarta mea să mă părăsească bărbații.
Cred că tata te-a iubit foarte mult.
NU DESCHIDEȚI ÎNAINTE DE 4 NOIEMBRIE, 22:13!
O CĂLĂTORIE PRIN TIMP
Aici Charlotte Doppler. Vă sun înapoi.
Charlotte,
întrebarea nu e cine i-a răpit pe copii, ci când.
Aveam dreptate, Helge Doppler. Nu acum, ci în 1986.
Sună-mă înapoi imediat ce asculți asta!
5 NOIEMBRIE 1953 9 NOIEMBRIE 1953
Subtitrarea: Dan-Radu Talpalariu