Îți promit!
Voi îndrepta lucrurile.
JONAS
Dragă Jonas,
ai promis că vei îndrepta totul.
Vreau să știi că vei face asta.
Nu-ți pierde niciodată speranța că există o cale de ieșire din labirint.
O cale de a mă salva...
Pe tine și pe mine.
Dar amândoi trebuie să ne sacrificăm,
să facem lucruri de neimaginat,
pentru a dezlega nodul, în final.
Fiecare soartă din acest nod e legată de cealaltă.
Un fir,
roșu ca sângele,
ce ne leagă laolaltă toate faptele.
În lumină...
și întuneric.
De ce face Adam asta?
De ce mă închizi aici?
Dar apocalipsa
trebuie să aibă loc.
Trebuie să mă lași să mor,
ca să pot trăi.
Trebuie să renunțăm la unele lucruri, înainte să avem iar parte de ele.
Suntem perechea perfectă.
Nu te îndoi niciodată de asta!
UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
LUMINĂ ȘI UMBRĂ
ZIUA APOCALIPSEI
Martha?
Unde ai fost?
Mama a plâns toată noaptea.
E totul în regulă?
Hei...
Ce s-a întâmplat?
Ce e?
Avea perfectă dreptate.
Bartosz avea dreptate.
Ceea ce a spus în pădure.
Despre sfârșitul lumii.
Centrala nucleară. Azi.
Tatăl lui încearcă să ascundă ceva.
Butoaiele. Știu că pare o nebunie, dar...
Azi vine sfârșitul lumii.
Ai luat-o razna?
Când ai dormit ultima oară?
Tu asculți ce spun?
Lumea...
N-am timp de nebuniile tale.
Nu știu ce se petrece cu tine.
Dar n-o mai dezamăgi pe mama.
Nu merită asta.
Trebuia să moară.
Relația voastră e o greșeală.
În lumea lui.
Și în a noastră.
Știu ce simți.
Dar vei învăța să-l uiți.
Toate își vor urma cursul.
Cum au fost hărăzite de soartă.
Pentru lumea noastră.
Și a lui.
De ce m-ai închis aici?
Mi-ai promis că există o cale de a schimba totul!
Ca să nu mai aibă loc apocalipsa.
M-ai mințit, la fel ca versiunea mea mai în vârstă!
Sic Mundus.
Bătrânul Tannhaus.
Credea cu tărie că va crea un paradis,
unde ne vom elibera cu toții de destin.
Și de durere.
O lume aflată dincolo de lumea ta și a mea.
Dar eu...
mi-am dat seama, în cele din urmă, ce e paradisul.
Un întuneric etern,
în care nu există nimic.
Dar, pentru asta...
trebuie să aibă loc apocalipsa.
În lumea mea
și a ta.
Jonas!
Dă-mi drumul! Jonas!
ȘASE ORE PÂNĂ LA APOCALIPSĂ
Unde sunt butoaiele?
Vreau să așteptați.
Nu-mi pasă de asta.
Fă cum ți-am spus, Obendorf!
Ai înțeles?
Tată? E totul în regulă?
Știu că am spus că azi rămân acasă, dar a intervenit ceva. Îmi pare rău.
Nu-i nimic.
Trebuie să-ți spun ceva.
Cineva mă șantajează.
Poftim?
Cu un lucru...
petrecut acum multă vreme.
CRIMĂ DIN MARBURG ÎNCĂ NEREZOLVATĂ DUPĂ 33 DE ANI
Uneori luăm decizii pe care nu le putem îndrepta.
Numele meu nu e Aleksander.
E Boris.
Boris Niewald.
Dar a fost un accident, crede-mă!
Nu sunt un criminal.
Și mama?
Ea știe despre asta?
Mama ta e cel mai bun lucru din viața mea.
Ea m-a salvat din situația aia.
Și nici măcar nu i-am spus adevărul.
Bartosz...
Îmi pare rău.
Charlotte.
Pot să intru o clipă?
Mulțumesc.
Trebuie să vorbesc cu Ulrich. E aici?
Nu, e încă la duș.
Aș putea să-l aștept? E important.
Ce mai faci?
Bine.
Și acasă? E totul în regulă?
Ascultă-mă bine...
Ulrich e al meu.
Și asta nu se va schimba.
Charlotte!
- Ce cauți aici? - Voiam să-ți arăt ceva.
Vino cu Peter în vizită!
Poate ieșim undeva cu toții, cât încă mai pot.
- Ai terminat cu baia? - Da.
- Ce vrei? - Aveai mobilul închis.
Nu mai face niciodată asta! Nu mai veni aici neinvitată!
Am rezultatele examinării microscopice a monedelor.
Și...
Și? Ce e?
POLIȚIA WINDEN PROBE
Ăsta e pfenigul pe care l-am găsit în buncăr.
Iar ăsta e cel găsit asupra lui Helge.
Inițial, am crezut că e o eroare, că s-au etichetat greșit pozele.
Dar chestia asta… crestătura asta mică…
E perfect identică.
Nu știu cum, dar e una și aceeași monedă.
Dar Helge o are pe asta de când îl cunosc.
Știu că nu are niciun sens.
Dar...
Dar?
E ca și cum moneda...
ar fi călătorit cumva în timp.
- Unde e Helge? - Tot în arest preventiv.
Ulrich!
M-ai speriat!
Unde ai fost?
Ți-ai tăiat părul?
Ce s-a întâmplat?
Crezi în destin?
Nu știu.
Nu.
Cred că ne luăm viața în propriile mâini.
Că alegem calea pe care o urmăm.
Știu că eu...
Probabil sunt ultimul om cu care vrei să vorbești, dar…
Dacă vrei...
Sunt aici.
Eu și tatăl tău...
Poate că multe s-au schimbat...
Asta nu înseamnă că e ceva rău.
Nu, nu înseamnă asta.
Unde te duci?
Am promis cuiva că rezolv o problemă.
CENTRALA NUCLEARĂ WINDEN
PARTICULA LUI DUMNEZEU
URMĂREȘTE SEMNALUL
Oprește-te!
Jonas...
Ești în viață.
JONAS
L-am ucis.
De ce mai trăiește în lumea lui?
Punctul de comutare…
la joncțiunea din bucla timpului.
Momentul
care permite ca lucrurile să meargă într-o direcție sau alta.
Îl aduci în lumea noastră.
Sau n-o faci.
O linie care se întâlnește cu ea însăși, într-o buclă infinită.
Două căi posibile.
De-a lungul marginii exterioare a liniei sau de-a lungul celei interioare.
Și totuși e aceeași linie.
Două realități suprapuse.
Într-una din ele, el moare.
În cealaltă, trăiește.
Ambele posibilități se repetă
iar și iar.
Una o declanșează pe cealaltă.
Interconectare cuantică.
În ultimii 33 de ani, Adam a încercat să taie punctul de confluență.
Astfel încât ceea ce crește în tine să nu existe niciodată.
Dar asta e imposibil.
Lumile noastre
nu pot fi separate una de alta.
Fiecare pas pe care-l face Jonas e dictat de noi.
Nu poate scăpa de destinul lui.
Ce e asta?
Ceea ce a rămas.
După catastrofă.
Particula lui Dumnezeu.
Și asta de aici?
Ce e?
Am văzut ceea ce va deveni.
În viitor.
Nu mai e cale de întoarcere. Peștera s-a prăbușit.
N-a rămas nimic. Coridorul nu mai există.
Dar asta...
Dacă aflu cum funcționează, pot să mă întorc.
Pot să-i salvez. Pe Martha și Mikkel.
Pot să-i salvez pe toți.
Cum m-ai găsit?
De unde știai că sunt aici?
Aparatul.
- Substanța de care are nevoie. - Mai ai aparatul?
Unde e?
E stricat.
Poate așa trebuia să fie prima oară.
Pentru ca lucrurile să se schimbe data următoare.
Substanța din aparat.
Noi doi am adus-o din nou în tunel.
Am schimbat variabilele ecuației.
- Poate va merge data viitoare. - N-am timp să aștept 33 de ani!
Să mă mint din nou, ca să se întâmple la fel?
Dar acum să fiu de partea cealaltă a ușii buncărului?
De ce n-a spus nimic?
Versiunea ta mai bătrână.
Știa că Martha o să moară.
Și cum o să moară.
De ce să am încredere în tine?
Materia din centrala nucleară.
Știu ce este.
Te pot ajuta s-o salvezi pe Martha.
Să-i salvezi pe toți.
TREI ORE PÂNĂ LA APOCALIPSĂ
Bartosz!
Martha?
Pot să intru?
Da.
Acum 33 de ani a fost un incident la centrală.
Incidentul respectiv a dus la formarea unei substanțe ciudate.
Tatăl tău a mușamalizat totul.
În tot acest timp, substanța s-a aflat în peșteră.
Toate sunt interconectate.
Substanța aceea...
Ea declanșează totul.
Azi.
Trebuie să vorbim cu el.
Ce declanșează?
Apocalipsa.
POLIȚIA
IDENTITATE NECUNOSCUTĂ
Probabil decesul s-a produs chiar înainte de a fi găsit cadavrul.
E posibil să fi fost mort de mai mult timp?
Și corpul lui să se fi conservat cumva?
Conservat?
Ce vrei să spui cu asta?
E totul în regulă?
Cicatricea de pe bărbie...
Ulrich?
Băiatul din buncăr.
Ai spus că tu l-ai omorât.
Dar nu te refereai la el.
Te refereai la Mads.
Băiatul din buncăr arată exact ca Mads.
Cum e posibil așa ceva?
Ea... Ea mi-a spus că trebuie s-o fac.
Cine?
Ce să faci?
Să-l trimit în viitor.
Pentru a umple golurile.
Monedele...
Ce înseamnă asta?
- Trebuie să-l opresc. - Pe cine?
Pe cine să oprești?
Pe tine.
Poți pleca.
Și tipul ăsta, Jonas, e mort acum?
Ucis de tine.
Mă rog, nu de tine, dar...
de o altă variantă a ta?
Am fost acolo.
În viitor.
N-a mai rămas nimic.
Nimic.
Totul are legătură cu tatăl tău.
Nu trebuie să deschidă butoaiele.
Bartosz...
Te rog!
APEL BARTOSZ
APEL ÎNCHEIAT
Charlotte? Aleksander la telefon.
Eu...
Poți veni la centrala nucleară?
Vreau să-ți arăt ceva.
Ieși!
Adam te așteaptă.
Oprește-te!
Dă totul jos!
- Ce? - Hainele.
Scoate-ți hainele!
De ce faci ce îți spune el?
Noi, cei aleși, trebuie să umplem golurile.
Ca tu să-ți poți găsi drumul și Adam pe al lui.
Să ne aflăm, în sfârșit, mântuirea.
Am așteptat multă vreme acest moment.
Știți ce aveți de făcut.
O ORĂ PÂNĂ LA APOCALIPSĂ
Ce crezi că înseamnă?
Păsările. Lumina.
Băiatul din buncăr.
Martha și-a pierdut mințile.
Crede că azi vine apocalipsa.
Dacă murim azi, măcar murim împreună.
Împreună.
Despre ce e vorba?
E mai bine să vezi cu ochii tăi.
Tic-tac...
Tic...
tac.
Charlotte, eu sunt. Povestea aia cu monedele...
Știu că pare o nebunie, dar la fel s-a întâmplat cu cadavrul din buncăr.
Pune-i să facă un test ADN!
Nu știu cum, dar...
Băiatul din buncăr... E fratele meu, Mads.
Sună-mă când primești mesajul.
Cine sunteți voi?
N-ai nicio idee?
Magnus?
Sunteți din viitor.
Dar nu dintr-al tău.
Ce se petrece?
Te-au mințit.
Variantele tale mai bătrâne.
Nu vor să împiedici apocalipsa.
Ele sunt responsabile pentru producerea ei.
Există o cale de a schimba totul.
Dar trebuie să alegeți lumea noastră.
Și să vă încredeți în el.
În Jonas.
Jonas trăiește?
În lumea noastră.
Și știe unde se află originea.
Dar, mai întâi, trebuie să-l salvezi pe Jonas de apocalipsa lumii lui.
Și să-l aduci în lumea ta.
Ați luat-o razna cu toții!
Nu poți împiedica ce se petrece aici, dar…
Dacă vii cu noi,
poți preveni asta.
Altă dată.
Ce e asta?
Martha, despre ce e vorba?
Martha?
Trebuie să vii cu noi.
- Unde? - Locul lui nu e lângă noi.
Ci lângă ceilalți.
Ei o să-l salveze.
Îmi pare rău.
Martha, așteaptă!
A sosit timpul.
Adam are toate piesele pe poziții.
E timpul
să facem și noi la fel.
Nodul ăsta ne-a dat viață tuturor,
iar noi suntem custozii lui.
În ambele lumi.
Nu va putea niciodată
să dezlege nodul.
În toți acești ani, n-a înțeles deloc
cum este interconectat totul.
Cum totul se termină și începe iar.
Nu numai în lumea noastră,
ci și în a lui.
Noi suntem...
destinul.
Noi am construit zidurile
acestui labirint.
Fiecare din noi conturează căile
și își oferă mâna.
Bartosz, trebuie să te salvezi, ca să ne poți salva viața.
Claudia, trebuie să găsești o cale de a spiona pentru noi în lumea lui Adam.
Egon, trebuie să-ți creezi trecutul, pentru a conserva arborele genealogic.
Noah...
tu trebuie să aduci iubire,
pentru a declanșa totul.
După fiecare întuneric urmează o lumină.
Cu fiecare moarte, vine o viață.
M-ai adus în lumea ta.
Mi-ai promis că pot s-o schimb.
De ce faci asta?
Unde sunt ceilalți?
Unde i-ai trimis?
Cu toții își îndeplinesc destinul.
Magnus și Franziska.
Charlotte și Elisabeth.
Silja și Agnes.
Ei perpetuează ciclul.
Pentru ca noi doi să fim aici, acum.
Ce vrea să însemne asta?
Că am ajuns la final.
Ceea ce crește în tine,
originea,
trebuie să moară.
Dar nu poate fi ucis prin mijloace obișnuite.
E un produs al ambelor lumi.
E nevoie de energia ambelor lumi
pentru a-l distruge.
Apocalipsa din lumea mea.
Și apocalipsa din lumea ta.
Acesta e sfârșitul.
O mașinărie care traversează nu numai timpul, ci și spațiul,
concentrând energia ambelor apocalipse
în acest punct unic.
Fiul tău există numai pentru că există materia.
Iar acum va muri odată cu materia, alături de noi toți.
Nimic din toate astea
nu va mai exista.
Cele două lumi se vor distruge reciproc.
Anihilare totală.
Ești nebun!
Nu există nicio speranță.
Nicio mântuire.
Niciun paradis.
Suntem o greșeală.
Tu și cu mine.
În lumea ta...
și în a mea.
Jonas...
Jonas!
Te rog, nu face asta!
Jonas!
Nu, Jonas! Te rog!
Jonas!
Jonas, te rog!
Nu!
Jonas!
Nu!
Începutul e sfârșitul,
iar sfârșitul e începutul.
Fiecare legătură dintr-o lume
trebuie încheiată și în cealaltă.
Totul e interconectat.
În lumină.
Și în întuneric.
POLIȚIA
FABRICA DE UTILAJE TANNHAUS
CAMERĂ CONTROL VOLUM
SECTORUL C
JONAS
SĂ FIE LUMINĂ
Nu!
Subtitrarea: Cristian Pavel