Då såg jag lammet öppna upp ett av de sju inseglen.
Och jag hörde en av de fyra levande varelserna säga med en åsklik röst:
Kom!
Se!
Och beskåda!
Där fanns en vit häst.
Ryttaren som red den hade en pilbåge.
Och en krona var honom given.
Han gav sig ut som erövrare, så att han kunde erövra.
Den stora dagen då de ska rida är här.
Och vem kommer då att stå kvar?
- En till, Gabriel? - Nej, ge mig två.
- Du vet killarna jag lirar biljard med? - De har varit här hela veckan som vi.
De ger bra med dricks, så jag ställer inga frågor.
Kan jag få det gamla vanliga? - Gabriel, polarn! Var har du hållit hus?
- Warrick. - Så du går på en sömnlöshetsdiet?
Herregud, du ser ut som skit.
- Är du inte utanför ditt territorium? - Är du min chef nu?
Jag har fått samtal härifrån hela veckan.
Dirty Martini, ingen vodka.
- Vad äckligt. - Jag jobbar, kompis.
Jag har något till dig, Antonio.
- Jag köpte ett sexpack förra veckan. - Ny smak, nytt recept.
- Det är okej. - Jag fixar tre dussin till dig.
Jag har inte råd.
Där snackar vi schysta dojor. Stålhätta?
- Vill du ta reda på det? - Nej, det är lugnt.
Ser du den här?
Det här är mitt företag. Hört talas om det?
- "Got Guts" Nej. - Bästa demonstädarna i staten.
Varför behöver demoner städas bort?
Kul, mannen. Så här ligger det till.
Det är för att städa upp inälvorna när de dött.
- Demoner dör inte. - Jaså?
Han där skulle inte hålla med dig.
Han har dödat över tusen demoner själv.
- Jagar du demoner? - Nej.
Han är pensionerad nu, men brukade göra det.
Vänta lite. Det är en jättedyr flaska. 85 endollarssedlar.
Var försiktig! Vet du vad det är?
Kom igen, det är 15 dollar mindre på en hundring.
85, okej. Här är 85.
Det är 3 dollar, mannen. Din jävel.
Kom igen, killar.
Jag vänder mig om ett ögonblick, så är allt förändrat?
Nej, lyssna. Jag vet inte var du kommer ifrån och jag bryr mig inte.
Men där jag kommer ifrån agerar man som en man...
...och betalar när man ska det.
Jaså? Här har du något du kan ta hem till frugan.
Fixa honom, grabbar.
Jag vill också vara med.
Bravo, bravo, bravo.
Jag har ditt mynt här, hårdrockarn.
Du har visst kvar stinget.
Michael.
- Vad gör du här? - Jag har inte sett dig på 10 år, broder.
Inget: "Hej, hur är läget?", "kul att se dig"?
Hej, hur är läget? Vad fan gör du här?
- Jag ska ta dig tillbaka till Zersch. - Nej.
- Lyssna klart. - Inte en chans att jag återvänder dit.
- Eva hade velad att du gjorde det. - Vad fan sa du precis?
- Vänta lite! - Du måste ha en dödslängtan.
- Eva är anledningen till att jag är här. - Vad snackar du om?
Släpp ner mig. Jag måste visa dig en sak.
Låt mig visa dig.
Herregud, Gabriel. Det är italienskt siden.
Visa mig.
Vi går in.
- De här dök upp igår. - De fyra änglarna.
- Tog första planet för att leta upp dig. - Hur vet jag att de är äkta?
Kom igen. Jag har haft märkena sen jag var åtta. Du vet hur de ser ut.
- Jag vill inte återvända till den världen. - Men Evas profesia då?
Eva förlorade mycket blod. Hon visste inte vad hon sa.
- Tror du verkligen på det? - Jag tror inte på nånting längre.
Särskilt inte nåt du säger.
Jag antar att du fortfarande tror på vetenskapen.
- Vad är det där? - Vi har spårat demoner borta i Europa.
De har börjat samla ihop sig i klunga.
- Vad fan har hänt här? - Akta dig, lillen.
- Vad var det? - Det var en demon.
Det säger du inte, Dick Tracy. Titta vem som snackar.
Alltid ett nöje, Warrick.
Så var är Antonio?
- Jisses. - Biljardspelarna var demoner.
Och de exploderade inte, utan förbrändes.
Det förklarar avsaknaden av inälvor.
Men det är inte bra för städaffärerna.
Vad var det jag sa? Det funkar!
- Vad hände? - Det vill du inte veta.
Hannah.
Jag kommer strax.
Gabriel. Herregud, jag trodde aldrig att jag skulle få se dig igen.
- Tja, här är jag. - Vad gör du här?
Hej, Hannah.
Michael.
Hur mår du?
Var fick du den ifrån?
Den räddade precis någon från en demonattack.
- Vad är det för något? - Ett pulsåterupplivande elixir.
- Som betyder? - Ett örtextrakt som aktiverat...
...efterliknar den kemiska reaktionen för att starta hjärtat.
- Som en hjärtstartare? - Precis.
- Var aktiverar den? - Kemikalierna som bildas...
...då demongiftet tar sig in i blodsystemet.
- Jagar ni igen? - Nej.
Inte än.
Vad är det som händer?
- Änglarna har landat. - Menar du allvar?
- Såg du dem inte komma? - Nej, jag spår inte längre.
- De är här. - Hur vet du det?
De märkte mig.
Okej, så vad behöver ni från mig?
Följ med oss till Europa. Vi måste hitta dem innan demonerna.
- Vill ni att jag följer med er? - Vi behöver din hjälp.
Hur kan ni lita på mig?
Okej... Jag är redo.
Är du säker?
Hannah?
Hannah!
Demonen... är på torget.
Om de inte vore för min vision så hade Eva fortfarande levt.
Mamma?
Hej, älskling. Jag är nästan klar. Är du klar med läxorna?
- Vilka är det? - Det är Gabriel och Michael.
Det är mycket gamla vänner till mig. - Det här är min dotter, Ivy.
- Hej. - Ta dina saker, så går vi strax.
- När ger ni er av? - Ikväll. Vi måste skynda oss.
- Jag kan inte bara lämna henne. - Och hennes far?
Han är inte här.
- Finns det någon annan? - Min mor.
Det här är en chans att ge din dotter ett liv fritt från demoner.
- Hon behöver inte leva i rädsla. - Jag vet inte.
Jag försäkrar dig att hon är i tryggt förvar. Jag låter dem vakta dygnet runt.
- Är det verkligen nödvändigt? - Om det får dig att känna dig tryggare.
Vi kan hämta upp dig efter Ty.
- Ska Ty åka? - Självklart.
Jag vet inte. Jag måste tänka på det.
Mamma?
Det var riktigt kul att se dig, Gabriel.
Farväl, Michael.
- Varför sa du att Ty skulle åka? - För att han ska det.
- Vi har inte pratat med honom än. - Detaljer. Vi besöker hans klubb ikväll.
- Allt är ditt fel. - Vad?
Hon är fortfarande arg på dig. Jag sa åt dig att inte blanda dig i från början.
Det är okej.
Nej, det är det inte. Vi behöver Hannah.
- Hon kommer. - Det vet du inte.
- Vart ska du? - Ingenstans. Vi ses hos Ty.
Förr eller senare måste vi nå en lösning kring dessa samtal.
- Vad är det du tvekar om? - Jag litar inte på honom.
Det låter logiskt, men det var riktigt länge sen.
Han hade ett uppdrag. Att skydda Eva och inte ens det klarade han.
Nej, men ibland måste man tänka om och ge dem en chans till.
- Varför skulle jag det? - Skulle han inte göra det för dig?
- Ni är familj. - Nej.
Bara för att vi har samma far innebär det inte att vi är familj.
- Eva var familj. - Alla dessa år och all denna ilska.
- Vill du inte lämna det bakom dig? - Jag har lärt mig leva med ilskan.
- Varför ändra på det nu? - Det låter som att du vill göra något.
Vad tjänar du på att stanna kvar här?
Mer drickande, mer spelande, mer isolation.
- Ingen vilja att förändra. - Jag är nöjd med det.
Är du?
Varför utforskar du inte den andra sidan?
Visst. Låt oss säga att han talar sanning och jag åker.
Änglarna har landat. Vi misslyckades med att hålla demonerna instängda.
Hur ska vi ens ha en chans mot änglarna?
Du måste tro på dig själv.
Ibland är små steg den enda vägen.
- Hälsa på min lilla vän. - Nej...
Du har redan försökt och det funkade inte.
- Gjorde det inte? - Nej.
Röker du fortfarande?
- Jag vet hur det funkar. - Då gör du säkert det.
Blunda.
Jag räknar baklänges från tre till ett. Tre...
...två...
...ett.
Du kan öppna ögonen nu.
- Inget har förändrats. - Hur vet du det?
Du måste hålla ögonen öppna och möta dina rädslor.
Annars förändras ingenting.
- Han är där bak. - Var har du varit?
- Vad uppehöll dig? - Du har tur att jag är här.
- Ni gick väl inte precis in hit. - Ska jag slänga ut dem?
Stopp! De här killarna?
Det är mina grabbar! Snacka om länge sen! Kul att se er.
Schyst ställe, Ty.
Inte så illa, va?
Jag öppnar upp i NY i höst också. Franchise, baby.
Jag har en egen energidrink också.
Jakten på den perfekta demon-daiquirin under alla dessa år har visst lönat sig.
Nej, det här dödar en inte, utan ger ett skönt surr.
Kanske dags att återvända till daquiri-branschen?
Säger du vad jag tror att du gör?
Jag trodde att du pensionerat dig. Det var ju därför teamet splittrades.
Änglarna har landat.
- Är du säker? Har du sett dem? - Inte än. Är du redo för en återkomst?
Skit också.
Så du är med?
Vi gör det! Teamet är tillbaka!
- Åt helvete med det här. - Vi drar.
Är allt som det ska?
Balthazar?
Du finns inte på riktigt. Du är en hallicination.
Du kanske ser mig för att du vill se mig.
- Varför skulle jag vilja det? - Du ser ju annat som inte finns...
- ...så du vill att jag ska förklara det. - Jag vet inte vad som är äkta längre.
Det är för att dina ögon är öppna. Du ser äntligen klart.
- Vad fan betyder det ens? - Det avgör du, kompis.
Gabriel.
När satte du in fönstren?
När jag renoverade övervåningen, hur så?
Inget särskilt.
Kom nu. Jag vill presentera dig för teamet.
Zotian-klostret.
- Vad gör vi här? - Du får se.
Grabbar, det här är Dominic.
Schyst.
Välkomna.
Jag vill presentera er för Lola. Jakt och spårningsspecialist.
Den här skärmen spårar demonernas rörelser.
Till vänster har ni demon-demografin från förra veckan.
- Så här ser det ut idag. - Det har förändrats sen igår.
Vi vet att några av demontrupperna tjänar änglarna, men inte vilka.
- Hur vet de vart de ska? - Det gör de inte.
Det är en magnetisk kraft. Jag heter Newton.
Newton är specialist på metallurgi och magnetism.
Ursäkta?
Vad har det med demonformation att göra?
Bra fråga, bra fråga... Minns ni den här?
- Jag älskar den. - Rör inte!
Tillbaka till det viktiga. Låt oss säga att partiklarna här är demoner.
Smutsiga demoner. De andra är änglar.
- Det här är meteoriter. - Så demonerna dras till änglarnas...
- ...kemiska sammansättning? - Är du forskare?
- Alkemist. - Traditionell eller New Age.
- Newton, kan vi hålla oss till ämnet? - Så när änglarna landade...
- ...träffade också meteoriterna. - Av ren slump?
- Slump? Knappast. - Vi tror att det är en taktik.
- Så de förbereder sig för strid? - Så änglarna och meteoriterna...
- ...är utbytbara? - Det stämmer.
- Där kommer du in i bilden. - Just det...
- Vad är din specialitet? - Hannah är synsk.
- Synsk? - Inte precis. Jag har visioner.
Så du ser saker? Vad då för saker?
Platser, händelser. Ibland är de symboliska.
- Har du sett nåt sånt här? - De är nya.
- Ja, de här har... - Fan också!
Hör på. När de biter, punkterar de en. Och då dör man.
Inte nödvändigtvis. Vi såg en som återupplivades av Hannahs elixir.
Elixir?
Vad betyder det?
Vissa demoner har försvunnit från kartan. Märkligt.
Det är bäst att vi rör på oss.
Vad gör du?
Jaså?
Här får du tillbaka. Gillar du det? Okej.
- Får jag komma in? - Hej, visst.
- Vad är det där? - Ett örtextrakt som frigör tiden.
Det motverkar bedövningen jag upplever när jag spår.
Det tar en ur transen och kontrollerar hur länge jag är borta.
Varför använder du det?
Ju längre jag befinner mig i visionerna, desto otydligare blir de.
Jag tror att jag försvinner i dem, så att de blir invecklade.
- Tog du reda på det själv? - Det tog två år att utvecka receptet...
- ...och jag jobbar fortfarande med det. - Varför gör du det?
Jag trodde att du slutat spå.
Ja, men skulle jag göra det igen vill jag få det så exakt som möjligt.
Och mindre farligt.
Är du säker på att det här är bra för dig?
Ja, det är jag.
- Ni två får vakta. - Uppfattat.
Ser det här bekant ut, Hannah?
Nej.
- Såg ni? - Vad?
- Det är något därborta. - Lola, får du in något?
- Nej, ingenting. - Det är något därute.
Stanna här.
Jag går hitåt.
- Vad är det? - Det blir kallare.
Ja, du har rätt.
Det är inte bra.
Jag tyckte alltid om när du var hård mot mig.
Valentina.
- Hej, älskling. Trevlig överraskning. - Jag skulle inte säga trevlig.
Och jag är inte överraskad.
Vad gör du här?
Det senaste jag hörde var att du slutat.
Vad snackar du om?
Du fördömde din tro.
Lämnade in din demonjägarhatt och kastade in handduken.
Det är en skillnad på att inte jaga demoner och att skydda dem.
- Men är det verkligen det? - Vad är det här för ställe?
- Ett säkert hus. - För demoner. Gulligt.
Inte lika gulligt som teamet du har därnere.
- Var är demonerna? - Ute och äter lunch.
- Okej. Och var är ängeln? - Jag har ingen aning om...
...vad du pratar om.
För helvete!
- Får jag titta på ditt vapen? - Nej.
- Inte? Vad menar du med det? - Du har ett eget vapen.
Det har du rätt i.
Vi drar.
Michael!
Jag skulle inte göra det om jag var du. Jag kan släppa ut många fler.
- Valentina. - Det var ett tag sen, vänner.
Även om jag gillar återträffar, så måste jag be er att dra.
- Var är ängeln? - Jag har redan sagt det till Gabriel.
Jag har ingen aning om vad ni pratar om.
Kom igen, Valentina. Hannah hade en vision.
- Och hur funkar det för er? - Jag ska fråga dig en sista gång.
- Var är ängeln? - Jag har ju sagt det.
Jag skyddar demoner. Inte änglar.
Ta en titt själv.
Jag kan sätta stopp för det här nu.
Ja, men ni skulle inte komma nånstans.
Så vi har en prekär situation, inte sant?
- Vill du ha det så? - Jag skulle inte var så säker på saken.
- Du har ett annat val. - Vad?
Gör dig av med de där förlorarna och anslut dig till mig.
- Eller hur. - Tillsammans blir vi oövervinnliga.
- Du vet inte vad du missar. - Jag tar risken.
Det finns inget här.
Vi drar.
- Jag kommer tillbaka efter dig. - Lova inget du inte kan hålla.
- Vad sa V? - Inte mycket.
- Vem var det där? - Det var Valentina.
Hon brukade tillhöra vårt team tills hon bytte sida.
- Såg du inte henne i din villfarelse? - Vision.
- Samma sak. - Varför såg inte dina sensorer nåt?
Sensorerna läser av värme. Under vissa temperaturer syns de inte alls.
Det kunde du ha sagt lite tidigare.
Kom in.
Hej.
- Såg du Valentina i din vision? - Nej, det hade jag sagt i så fall.
Just det.
Hurså? Vad är det?
Jag har letat efter henne sen hon stack.
Hon kanske kände att vi var här och kallade på oss.
- Kan hon göra det? - Jag vet inte.
Det var ett tag sist, så jag är lite ringrostig.
Vad gör du här egentligen?
- Jag vill prata. - Inte intreserad.
Snälla, låt mig förklara.
Gör mig en tjänst och håll dig borta från mig.
Jag älskar dig fortfarande, Hannah.
Ja...
...men jag älskar inte dig.
- Vad gör du? - Du?
- Du är här. Omkalibrerar artilleriet. - Ursäkta?
Hörde du vad jag sa?
Det är en kombination av människoskelett, demoninälvor -
- och metallegering för att kunna förgöra dem alla.
Om du säger det så.
Säg bara vad jag ska göra, så fixar jag det. Vad tycker du?
Inte illa.
Fan också! Jävla skit!
Jag sa åt dig att inte röra nåt.
Lyssna, den aktiveras av fingeravtryck. Du hade rejäl tur.
För alla andra som rör den blir paralyserade i resten av deras liv.
- Du hade tur att den tillhör Dominic. - Dominic?
Den snubben... Så han vill verkligen inte att jag rör hans vapen.
Just det.
Tänk inte ens tanken.
- Var kom den ifrån? Aldrig sett den. - Jag känner igen den.
- Den tillhörde Gabriel. - Du ser.
Nej. Du lär dig.
Du lär dig, min vän.
Eva...
Jag är vilsen.
- Vi måste ta oss till Worslock. - Hur vet du det?
Ängeln var inte på teatern. Den visade oss vart vi skulle.
- Vad menar du? - En staty pekar rätt dit.
Enda sättet att ta sig dit är över Mount Batar.
Den leden har varit stängd i flera år. Det är en farlig väg.
- Går det inte? - Det tar en extra dag eller två.
- Vi har inte tid. - Nej, det är för farligt.
- Vad är det för ställe? - En isolerad stad i bergen.
- Det bodde demoner där tidigare. - Vi har aldrig varit där...
- ...men några jägare har det. - Jag vet en annan väg genom bergen.
- Aldrig tagit den, men det är möjligt. - Toppen, då tar vi den.
Michael.
Packa ihop, team.
Vad har du på staven?
En orm.
- Vad gör den där? - Jag använder den i mina ritualer.
- Vad då för ritualer? - Exorcism.
- Var du exorcist? - Var.
Demon, jag befaller dig att lämna denna kropp! Jag förvisar dig till helvetet!
Demon, jag befaller dig att lämna denna kropp!
Var det därför du blev jägare? För att jaga de andra som strövar fritt?
Något sånt.
- Vart tog Ty vägen? - Han skulle hämta ammunition.
Vem är det?
Vem är där?
Är det du, demon? Demon!
Demon!
Där är du!
Ja, demon! Kom igen.
Då dansar vi, demon. Kom igen, dansa.
Du tappade nåt.
Bom! Ett slag på glaskäkeen, demon!
Du är ingenting. Ingenting, mannen.
Om ungefär tre timmar kan vi korsa en damm.
Vid den tiden förlorar vi täckning och kan inte spåra några demoner.
- Eller var de kan attackera oss. - Efter det kan vi ta oss genom bergen.
Worslock ligger någonstans i den här dalen.
- Finns det inga exakta koordinater? - Nej.
När vi är i dalen borde vi kunna lokalisera det.
- Redo? - Vi gör det.
Dammen! Dammen kollapsar!
Den enda andra vägen är över Mount Batar,
men då måste vi korsa Dedurgin- grottorna.
- Nej, det är för farligt. - Vi tar leden.
Vänta lite.
- Jag måste stanna till en stund. - Är du okej?
Nej.
- Jag tror att en storm är på väg. - Vad menar du?
De där molnen ser inte bra ut.
Det är inga moln.
Dominic! Ge mig din hand!
Jag sa att vi inte skulle ta den här vägen, men ni lyssnade inte.
- Lola, vi visste inte. - Nej.
För dina visioner betydde inte ett skit... och ingen av er vet vad ni gör.
- Vart ska du? - Tillbaka. Jag tänker gå runt.
Vi måste hålla ihop.
Jag bad aldrig om att få tillhöra teamet! Vi hade klarat det utan dem , Michael.
Du klantade dig.
Lola!
Följ inte efter mig.
- När kommer vi till andra sidan? - Tjugotre klick.
Vi fortsätter innan det blir mörkt.
- Varsågoda, mina herrar. - Tack.
- Jag heter Jem. - Hej, Jem.
Säg till om det är något annat jag kan göra för er.
- Ty. - Förlåt.
- Inget om Worslock. - Vad menar du?
När jag frågar viftar han bara bort det eller leder in mig på något annat.
Han kanske skyddar någon. Demonerna kanske.
Nej, åtminstone inte han. Han fick en daiquiri, men inget hände.
- Snyggt jobbat. - De är rädda för demonerna.
Vi måste leta upp... - Du kanske kan hjälpa oss.
- Vet du åt vilket håll Worslock ligger? - Aldrig hört talas om.
- Kan man övernatta här i krokarna? - Det finns ett värdshus där bak.
Jag är helt slut. Jag checkar in, vi ses senare.
Skål, mannen.
- Jag vill ha ett rum, tack. - Det här är ett bra rum.
- Det här är också bra. - Vilket som helst.
- Jag lägger mig också. I gryningen? - Det är planen.
Toppen.
Är du okej?
Jag känner mig ledsen. Jag saknar Dominic.
Han var min broder, min soldat.
Du skulle ha sett hans min när jag gav honom demon-daiquirin. Så schyst.
Det påminner mig om när vi började. Den omedelbara vänskap som uppstod.
- Vi hamnade jämt i trubbel. - Och löste det också jämt.
Oftast.
Vad hände? Vi hade en vision om hur vi skulle förändra världen.
Sen försvann du.
Jag ser gnistan i dig. Du har den kvar.
- Beställ en till mig. Jag ska bara på toa. - Visst.
Här är lite vodka så ni blir varma.
- Vart tog din vän vägen? - Han kommer tillbaka.
Är du okej? Du ser nere ut.
- Vill du prata om det? - Helst inte.
Låt mig se dina händer.
Intressant.
Din hjärtlinje är väldigt djup.
Din livslinje är svag.
Vill du gå någonstans för en mer privat sejour?
Det är nog bäst att jag går.
- Din drink då? - Det är lugnt.
Vart tog min vän vägen?
Jag antar att det bara är vi två nu.
- Var försiktig, det är starkt. - Jaså?
Jag älskar starkt.
- Jag har bättre grejer där bak. - Jaså?
- Ska jag visa dig? - Gärna.
Rena handdukar.
Ty!
Kom då!
Ta henne!
Jag tror att vi funnit vår första ängel.
- Vad har hänt med er två. - Fråga inte.
Jag mår inte så bra. Jag måste sätta mig ner.
- Det är rätt varmt härinne. - Vad händer?
- Du kan inte döda henne. - Jo, det kan jag!
Ty, sluta! Vi behöver dem tillsammans.
Dra åt helvete, galna slyna!
Tror du att jag får nån ängel-könssjukdom?
- Troligen. - Fan också!
- Är du okej? - Förbannade änglaskit! Galna slyna!
Jag sa ju att det var starkt.
Vill du se något starkt? Jag ska nog visa dig.
Din jävel!
- Jag antar att vi hittat Worslock. - Det är definitivt ängeln.
Ja...
Tror ni att änglarna kommer att försöka döda mig nu?
- Om du inte vore ett så lätt mål. - Kom igen.
- Och nu? - Vi måste ta reda på var resten är.
Hannah, du ska få spå. Berätta vad du vet. Jag vaktar henne.
Du måste få tillbaka din styrka. Det var bara den första.
- Förlåt mig. Jag tappade det. - Ingen fara.
Kom nu, din lilla skit.
- Klarar du dig? - Ja.
- Jag tror det. - Du blöder fortfarande.
- Jag kan göra det. - Jag vet.
Men jag vill det.
Tack.
- Ingen orsak. - Nej...
Inte för det.
För att du inte lyssnade på mig när jag bad dig hålla dig borta.
När jag gav mig iväg tidigare... så var jag tvungen.
För din säkerhet. Tro mig.
Jag vet.
- Det är bäst att jag lägger mig. - Du vet var jag finns.
- Tack. - God natt, Hannah.
Somna inte!
- Herregud. Du igen. - Vill du prata?
Inte direkt.
- Varför drack du inte shoten? - Jag ville inte.
- Det vill du ju alltid. - Ja, men inte idag.
- Ta shoten! - Nej!
- Det är Hannah. - Kom in.
- Hur går det? - Det är okej.
- Vill du byta? - Nej tack.
- Spådde du? - Ja, jag såg en maknad med en brunn.
Det finns några byar runt Worslock.
- Bad du Michael kolla? - Nej, inte än.
Okej, jag fixar det. Du borde vila.
Visst.
Vad är det?
Det gäller Ivy.
Jag fann en teckning som Ivy gjort i skolan.
Det var en bild på hennes pappa som låg på marken. Död.
Han hade vingar.
- Har hon också visioner? - Hon ska inte använda dem som jag.
Jag ska göra allt i min makt för att se till att det inte händer.
Du är inte ensam i det här.
Jag vet.
- Jag är glad att du kom tillbaka. - Jag med.
Vad har hänt här?
Det var inte så här förra veckan.
Tala.
Vill du sova igen?
Tala!
När jag var här förra veckan var det många människor här.
Det var en festival eller nåt. Folk dansade.
Och sen började två killar bråka om en tjej.
Och det blev våldsamt.
- Vad menar du? - Alla började slåss mot varandra.
Du menar, dödade varandra?
Det här är Isabelle.
Isabelle.
Mamma!
Ta ner henne! Fort, ner med henne!
Skynda dig! Jag kan skjuta henne!
Vi verkar ha funnit den andra ängeln.
Hörni?
Vi borde röra på oss, det är inte tryggt här.
Kom nu.
Dominic?
Dominic! Herregud, Dominic! Hur lyckades du...
Jag trodde att du var död. Hur lyckades du ta dig hit?
Jag vet inte.
- Du skakar. Är du okej? - Jag är så törstig.
Kan jag få lite vatten, tack?
- Har du sett Michael eller de andra? - Nej.
Det verkar som att något inträffat här.
- Dom, är du okej? Dominic, är du okej? - Jag känner mig yr.
Vill ni ha lite mer vatten?
- Ty? Vad håller du på med? - Hon var hungrig.
Jag tycker om marshmallows.
Vad? Kom igen. Du sa att jag inte skulle döda henne.
- Tjejen måste ju äta. - Det är ingen tjej, utan en ängel.
En demonängel, glöm inte det.
Marshmallows.
- Marshmallows... - Behåll den i byxorna.
Du ska dö.
- Det är mörkt. - Jag vet.
Så fort vi tänkte vila blev du kall.
- Jag borde inte ha sovit så länge. - Du behövde det.
- Och jag behövde tid att spå. - Vad såg du?
Ingenting. Det funkade inte.
- Har det hänt tidigare? - Nej, jag vet inte vad som händer?
- Hannah, berätta om din teori. - Vad då för teori?
I bibeln talar de om de fyra ryttarna.
De tillhörde de sju inseglen som markerade domedagen.
Vissa säger att det är undergången.
Fyra ryttare, fyra änglar.
Den vita hästen förde med sig sjukdomar och pesten.
Jem är den vita hästen.
- Hon förgiftade Ty. - Precis.
Och när vi hittade Isabelle dödade alla i staden varandra.
Hon är den röda hästen.
- Som förde med sig krig. - Krig... Okej.
- Vilka är de andra två? - Svart och matt.
- Vad gör den svarta? - Svält.
Och den matta?
Död.
Jag måste säkra området.
Hur ska du göra det?
Med fällor.
Ni behöver vila. Ty och jag turas om att vakta.
Här.
- Ta min rock. - Tack.
Eva och jag går upp.
Lita på mig. Jag skyddar henne med mitt liv.
Eva? Eva!
Det är ingen fara!
Hör på mig...
- Det kommer fyra änglar. - Vad? Änglar?
Mörka änglar.
Ondska... för att leda demonerna.
Och förgöra mänskligheten.
- Eva... - Jag älskar dig, Gabriel.
God morgon.
God morgon. Du är vaken tidigt.
- Ja, jag måste spå igen. - Ingen tur igår?
Nej, inte direkt.
Det kommer.
Jag ska ta en promenad och se hur resten av vägen ser ut.
Okej.
- Vad händer? - Isabella Lecter försökte fly.
Gabriel. Jag såg floden i min vision.
Hej. Vad heter du?
Har du gått vilse?
Var är dina föräldrar?
- Det är något som inte stämmer. - Stackars flicka, se på henne.
Hon ser inte ut att ha ätit på flera veckor.
Den här dockan är väldigt elak.
Är du hungrig? Jag har lite mat.
Här.
Jag lagade den igår, den...
Den är ju...
Ty, stopp! Låt henne inte röra någon eller något!
Jag hade en vision. Jag såg den fjärde ängeln.
- Var? - Hannah, var är den?
På torget.
Det är något annat. Det var en femte ängel.
Det kan inte stämma.
Vi kan inte återvända dit, tiden i visionen är osäker. Någon kan dö.
Vi måste dit. Nu gäller det.
Ni stannar kvar här. Jag går upp.
- Vad gör du här? - Jag såg ljuset.
Ljuset är inte i det förflutna, utan i framtiden. Du borde gå tillbaka.
Hej, Gabriel.
Här är du. Tillbaka där du började.
- Cirkeln är sluten. - Ja, det är den.
Och jag måste tacka dig för att du förde hem alla änglar till mig.
Du borde ha antagit mitt erbjudande.
Ledsen, Viv.
Det finns bara plats för en.
Vad håller du på med?
Demonernas öde var redan utstakat.
Du och jag var på fel bana.
Men jag måste tacka dig.
Jag hade aldrig hittat änglarna själv.
Och med dem kan jag leda min egna demonarmé...
...och få evigt liv.
Jag var bara tvungen att svära min trohet mot honom.
Det var enkelt.
Jag gjorde ett offer.
Jag älskar dig, Gabriel.
Lämna mig inte. Nej, lämna mig inte. Eva, nej!
Eva!
Du dödade Eva!
Kom igen!
Kom igen.
Kom igen!
Jag har inte bara en armé, Gabriel. Jag har ett kungarike.
Välkommen hem. Känn dig som hemma.
Du ska vara här för evigt.
Varsågod. Testa mig.
Kom igen!
Jag har väntat på dig.
Jag beklagar sorgen.
Tack.
- Kände ni Gabriel. - Ja. Han var en bra kille.
Vi umgicks mycket. Tro det eller ej, men han var en filosof.
- Filosof? Gabriel? - Ja, det var han.
Han hade en lustig syn på livet, men var dålig på att visa det.
- Intressant. - Ja.
Jag är glad att han är på ett bättre ställe nu.
- Vad heter ni? - Balthazar.
Jag heter Hannah.
Jag vet. Det här är till honom.
Mamma, titta!
Så vackert, Ivy. Gå inte för långt bort, älskling.
Jag dör aldrig, så länge hon lever.
Översättning: Jon Underdahl Ordiovision