Her har vi et elegant glass vin til en elegant skjønnhet.
-Du er ikke som guttene på skolen. -"Guttene" på skolen.
Blir det ikke ensomt å bo her alene?
Det kan være ensomt. Jeg forlater ikke huset ofte.
Særlig ikke når jeg har godt selskap, Stacy.
Det er vakkert.
Er det ikke?
Det er fredelig.
Privat.
Svært privat.
Det er hjemme.
Klokken er mye. Jeg burde gå hjem selv.
Jeg vil bare at du skal føle deg bekvem her.
Med meg. Du forstår.
Kan du ikke bli litt lenger?
Drikk opp vinen før du går.
For du må forstå, Stacy, jeg vil ikke at du skal gå.
Dette er hjemmet ditt nå.
Hva skjer?
Hør på meg, Stacy. Jeg er ikke som guttene på skolen.
Men dessverre er du akkurat som alle andre horer som kommer hit.
Jeg vil bare hjem...
Som jeg sa, er du alt hjemme.
-Ifølge GPS-en har vi 16 km igjen. -Du sa det for en halvtime siden, pappa.
Hold opp, Juliet.
Pass deg.
-Er du ok? -Jeg skal handle. Vil du ha noe?
Nei takk. Jeg skal ringe flyttefolkene og se hvordan det går.
-Jeg skal også ta noe, mamma. -Wendy?
-Kommer du, Juliet? -Alt for å komme bort fra bilen.
-God ettermiddag. -God ettermiddag.
-Vi skal bare kjøpe litt snacks. -Ingen fare, ma'am.
Hva gjør dere her? Vi får ikke mange besøkere her.
Billy Bloomfield. Hvis du har tenkt å naske må du være lurere enn det.
Du vil vel ikke at jeg skal ringe sheriffen?
Ok.
Unnskyld. Billy og brødrene hans har forårsaket problemer siden de var små.
Jeg beklager. Kom, Juliet.
Jeg leter fremdeles, mamma.
-Vi skal faktisk flytte hit. -Virkelig?
Da er dere vel ikke lenger bare besøkere. Jeg visste ikke at et hus var solgt.
Det er en gammel gård med noen fruktlunder.
-Ellsburys gård? -Ja, det stemmer.
Dere flytter inn i en seriemorders hus, men vil ikke at din datter smiler til meg?
-Hold kjeft, Billy. -Hvor mye skylder jeg?
-Hva mener han, mamma? -Det er på huset, ma'am.
-Hva mener du med det? -Hva mente han, mamma?
Se det som en velkomstgave og unnskyldning for en idiots atferd.
Det var unødvendig. Takk.
Det er en fornøyelse. Velkommen til vår lille by.
-Takk. Kom, Juliet. -Vi ses.
Frøken... Jeg lover at du ikke vil bli involvert med ham.
Kanskje. Men iblant er folk annerledes under overflaten.
Juliet. Nå.
Ok, mamma.
Ja, Mindy. Det er Henry. Jeg må få snakke med sheriffen.
Slutt å behandle meg som et barn. Når får jeg snakke for meg selv?
Det er ille nok at vi skal flytte inn i en seriemorders hus.
Thomas.
-Bare pust dypt, skatt. -Pappa, jeg mente ikke å...
Juliet, vær så snill, slutt å prate.
Du gjorde en bra jobb. Gården er flott.
Den er det vi trenger...
Jeg er ok.
Ja. Ja, det er du.
Vi er alle det.
Vi kommer til å klare oss.
Juliet.
Jeg vet at du ikke liker flyttingen, men det er best for familien vår.
Se. Bortenfor trærne kan man se fruktlunden.
Og her er vårt vakre, nye hjem.
Denne er litt tung.
Du er best. Du er bare best.
-Vær så god. -Er det noe i den?
Ja. En overraskelse.
Takk. Jeg setter pris på det.
-Hun klarer seg. -Tror du det?
Vi var akkurat maken da vi var på hennes alder.
Det var en annen tid. Man kunne føle seg trygg i storbyen.
Nå hvor man enn ser... Jeg vil ikke utsette dem for det.
Selv småbyer kan være farlige, Thomas.
Hvordan fikk Juliet vite det?
Ekspeditøren og en idiot i butikken.
-Jaså? -Ja.
-Ok. Hvor mye vet jentene? -Nok.
Tidene forandres og vi må gjøre det som må til.
Vi oppdrar dem på rett måte og det er alt som betyr noe.
Rop på jentene så de ser oss kysse.
Jenter, skal dere ikke ta en pause og drikke litt vann?
Ikke skjem dem bort.
Her er hun.
Pappa, hvorfor satte ikke flyttefolkene noe inn i huset?
Først av alt satte de inn ting, men vi vil ikke ha fremmede i huset.
-Jeg bryr meg ikke. -Du burde. Lær deg å ta ansvar.
Du tok med flest esker.
-Kan vi spise frukten i hagen? -Nei.
Eller jo, men frukten er ikke moden nå. Når den er det, så ja.
-Hvis vi blir så lenge. -Hei...
-Jeg er lei for det. -Er du?
-Ja, pappa. -Ok.
Unnskyld meg, forresten.
Jeg vet at flyttingen har vært slitsom. Det er sprøtt.
Vi har ofret mye, men vi kan ikke krangle om det.
Vi kommer oss gjennom det som en familie. Dette er noe bra, ok?
Jeg vil bare at dere skal være trygge.
-Jeg trodde du ikke kunne spille, gutt. -Ikke kall meg gutt.
Blås i det du.
-Hvor har du vært? -På veiene.
Noen av oss må faktisk arbeide for å forsørge oss.
Noe du kommer til å finne ut...
...når jeg tar resten av pengene dine, gutt.
-Jeg har fått en jobb. -Jaså?
Billy, jeg har kjent deg siden ungdomsskolen.
Og du har aldri hatt en jobb.
Om du ikke mener at det er en jobb å plukke smulene etter brødrene dine.
Hva skal jeg si? Noen av oss utvikles senere.
Vel, en ting er sikkert. Du tjener ingen penger på biljard, gutt.
-Hva faen? -Jeg sa du ikke skulle kalle meg "gutt".
-Godt jobbet, Bill. -Lenny. Daryl. Hva faen er dette?
Du skylder oss penger og var dum nok til ikke å hilse på da du kom hjem.
-Jeg har dine jævla penger, Lenny. -Mine jævla penger, hva?
Mener du pengene der? Det ser ut til å være Billys penger.
Jeg har dem i baklommen.
Ok, ro deg ned. Ser det bra ut?
-Hva skal vi gjøre nå? -Lenny...
Tror du at ditt metamfetamin er gratis?
-Jeg trodde ikke det. -Lenny, jeg kan skaffe pengene.
Jeg trenger pengene. Vent et øyeblikk.
-Godt jobbet, Bill. -Det var ingenting.
Jeg har kanskje noe større til oss. Jeg må undersøke stedet først.
Men jeg burde kunne gjøre det i morgen kveld.
I morgen kveld? Hvis du sier det.
-Hvordan går det? -Forrige eier hadde ikke kabel-tv.
Huset er gammelt, herr Delaney.
Men de fleste husene her omkring er det, så det blir nok ingen problemer.
-Ingen fare, Bernice. -Vi må gå straks.
Ikke tenk på det. Jeg tar meg av dette.
-Alt er som det skal. -Det er tvilsomt.
-Vi skal snart få kabel-tv. -Pappa, jeg vil ikke bli med dem.
Jeg vil bli med dere.
Vi har alt diskutert saken.
Jeg forstår ikke hvorfor du ikke kan behandle meg som en voksen.
Du tar deg av søstrene dine. Det er voksent.
-Blir det biff til middag? -Den er alt bestilt.
-Pappa, jeg mente det ikke sånn. -Jeg vet hva du mente.
Du ser det som en straff når du hjelper oss.
-Mamma, jeg holder på bli gal. -Jeg vet det, vennen.
Men du må bli her.
-Kabelen er nesten klar, herr Delaney. -Toppen.
Jeg kan sikkert finne noe å more meg med.
Unnskyld meg. Vi er ferdige her, kamerat. Jeg må be deg å gå.
-Juliet. -Kom an, kamerat.
Du må styre deg.
En alenemor med to barn ble funnet død akkurat her der jeg står.
Totalt har sju lik blitt funnet langs motorveien.
Alle offer var kvinner, kvalt og plukket opp langs Route 66
for å dumpes på ulike steder, den siste i bygningen bak meg.
Politiet ber reisende langs Route 66 ikke å reise alene.
De fraråder også å haike under jakten på morderen.
-De stakkars kvinnene. -Og det holder.
-Pappa, jeg så på. -Og nå gjør du ikke det.
-Du kan ikke beskytte meg for alltid. -Hun har rett, skatt.
Hun har rett hele tiden.
Vi avlyser reisen. Vi avlyser.
Vi kan ikke engang avlyse reisen om du vil avlyse reisen.
Dere kan ta meg med på reisen.
Greit. Jeg går på rommet mitt.
Det er to dager.
Og jeg elsker deg, skatt.
Jeg er ikke sulten lenger.
-Mindy, kom inn. -Jeg hører deg, sheriff.
Fant du guttene?
Nei. Vi sjekket alle vanlige steder, men fant ingen spor.
-Ser du? -Hvorfor tror du at de har penger?
En dyr bil fra byen.
Må du gjøre det i bilen?
-Hvor mange er det? -Mamma, pappa, et par jenter.
To eller tre. Jeg husker ikke riktig.
Du burde kanskje roe deg, Bill.
Virkelig?
-Skal dere dra? -Ja.
-Vær snille mot søsteren deres. -Jo. Jeg lover.
Jeg la igjen penger på kjøkkenbenken om du trenger noe. Jeg elsker dere.
-Vi elsker deg også, pappa. -Det er best at dere gjør.
-Elsker dere. Vis mamma litt begeistring. -Kom hit. Jeg elsker dere.
-Vi også. Ha en god reise. -Takk. Ta vare på dere selv.
De klarer seg.
-Du vet at datteren din planlegger noe. -Ja, det gjør jeg.
Hun er datteren vår, men hun planlegger ofte noe.
-Du vet hva jeg mener. -Ja, men vi har alt diskutert saken.
Jeg er urolig for at hun ikke klarer å håndtere situasjonen hun havner i.
Juliet? Kom an, hun er datteren vår.
Hun er din jente. Hun klarer hva som helst.
Det er min kones datter du snakker om. Pass deg.
Du har sikkert rett, men kan vi sørge for at reisen blir kort?
Jeg er på det. Vi får slå sammen våre kloke hoder og finne en raskere vei.
Inn og ut fortere. Bestilte du hotellet?
-For tiende gangen, ja. -Ti ganger? Oi.
-Du overdriver kanskje litt. -Bare litt.
Kom an nå, søta.
Ok, det er gode nyheter.
Jeg tenkte meg det.
Du gjorde en god jobb. Riktig god.
Takk. Jeg er bare...
Hva?
-Det ble nettopp lettere for oss. -Japp.
Døtre, sa du?
Jøss, dette stedet gir meg frysninger.
Ro deg ned. Monsteret er dødt.
Du kjente ham, hva? Hva het han?
Martin. Jeg solgte gress til ham et par ganger.
Men jeg kjente ham ikke.
-Ser du låven? Det er plass. -Ok.
-Har de dratt? -Ja.
Bra. Jeg trodde at de aldri skulle dra.
Ser du? Jeg sa jo at hun ikke ville bli med.
Selvsagt ikke. Mamma og pappa kan passe sitt.
Vi er gamle nok til å more oss selv og trenger ikke følge reglene.
Vi? Du inkluderer oss?
Tanken slo meg, men bare om dere vil.
Så hva er planen?
Ingen plan. Vi tar ting som de kommer.
Vi kan endelig ha litt moro.
Ok, vi er med.
Ålreit. Kom.
Vi burde roe oss. Vente til alle sover.
Vi har ventet lenge nok. Ikke være pysete.
Klarer han seg på egen hånd? Tenk om han støter på en av jentene.
Hvis han støter på jentene, håper jeg at de vil ha det moro.
Er det ok med deg? Sjekk hva som fins der.
-Vær så god. -Hva er det?
-Pappas whisky. -Er du gal? Han vil drepe deg.
Pappa får ikke vite noe.
Faen!
Jeg trodde at det skulle bli lett.
Jeg har ombestemt meg. Jeg vil ikke være med på dette.
-Slapp av, Lisa. -Slapp av? Pappa vil ikke dette.
Skal du gjøre det pappa sier resten av livet?
Det er ikke rettferdig, Juliet.
Vil du ha mer?
Lisa, jeg er bare ærlig.
Du trenger ikke være så uforskammet.
Jeg sier bare at du ikke trenger å følge alle regler.
Vi er ikke ment for det og du vet det.
Lenny! Lenny!
Faen ta dette stedet.
Ok.
Herregud, hvordan kan folk drikke dette?
Man lærer å sette pris på smaken. Hva?
-Siden når er du en ekspert? -Ti stille.
-Jeg har drukket opp. Hva gjør vi nå? -Nå drikker vi en til.
-Kom an, en er... -Nei, det er en del av festen.
Hvilken fest?
Til våre gjesters ære.
Jeg våger nesten ikke spørre, men hvilke gjester?
De som venter utenfor huset.
Hva snakker du om?
Som sagt, skal det bli en fest.
Og dere må være klare.
-Ser du noe der inne? -Nei, jeg tror ikke at de er våkne.
-Så hva gjør vi nå? -Ingenting har forandret seg.
Lukk opp døren, ta så mye du kan, så stikker vi herfra, ok?
-Kom an nå. Kom an. -Jeg skal.
Jeg håpte at du ville komme. Vil du ha en drink?
Skål?
Skal dere komme inn eller vil dere stå på verandaen hele natten?
-Ja. -Hei.
Hei.
-Unnskyld rotet. Vi er mitt i flyttingen. -Det gjør oss ingenting.
-Gjør det noe om jeg røyker? -Slett ikke.
-Juliet, mamma og pappa... -Slapp av. Billy kan røyke utenfor.
Billy. Utenfor.
Utenfor da.
-Jeg blir med. -Bli her, gullet.
-Jeg er straks tilbake. -Ok, døren er der...
Daryl?
Daryl, er du der ute?
-Jeg tror det er tomt for whisky. -Vi har nok mer. Jeg sjekker.
Sett deg.
Jeg har noe vi kan ta.
Skal du ikke sette deg nærmere meg? Det var bedre.
-Han var ikke der. -Hvem var ikke der?
Ingen.
Vi kan like gjerne fortelle det nå.
Ok... Broren vår, Daryl. Han var med oss, men nå er han forsvunnet.
Han dukker sikkert opp.
Han er litt gal, men han dukker alltid opp før eller senere.
Til da, Billy, så kan du sette deg der.
Herlig.
-Vil du prøve dem? -Hvorfor ikke.
-Juliet? -Ro deg ned, Lisa. Prøv å ha litt morsomt.
Jeg mener, vi kjenner dem ikke.
Å drikke er en ting, men å ta stoff?
-Stoff... -Syns du det er morsomt?
Lenny, og ja, det er morsomt for du lyder som et dårlig barneprogram, gullunge.
-Ikke kall meg gullunge. -Endelig litt glød. Jeg liker henne.
-Jeg stikker. -La henne gå.
Kom an, Wendy.
Wendy? Ja da.
Hvorfor må du være en sånn dust?
Jeg er så lei av henne.
Må alltid være festens midtpunkt.
Vent, vent. Jeg må se hvordan søsteren min har det.
Wendy, er du ok? Vennen?
Billy, hun er bare barnet.
Hun får panikkanfall og hun...
Lenny, vent. Du vil ikke at hun skal få et panikkanfall.
Det vil gjøre mer enn å ødelegge stemningen. La meg prate med henne.
Vent.
Hvem er du?
Hva vil du?
Billys bror? Er du Billys bror?
Hva gjør du her ute?
Si noe. Ikke bare stå der, idiot.
Nei! Stopp!
Slipp meg!
Vær så snill, slipp meg.
Faen! Se hvem det er.
-Ro deg ned. -Hva ba jeg deg nettopp om å gjøre?
-Ikke en jævla lyd. -Helvete.
Du må spøke.
Vi fikk ikke engang hva vi kom for.
-Sier du det, Einstein? -Er du ok?
-Hva gjør du? -Hold kjeft.
Ok, vi gjør det slik.
-God kveld, frøken. -Hei, sheriff.
Unnskyld at jeg forstyrrer så sent på kvelden.
Jeg lå bare og sov.
Vel. Da ber jeg om unnskyldning for at jeg vekket deg.
-Er foreldrene dine hjemme? -Nei. De er bortreist.
Flyttet ikke dere nettopp inn?
Jeg ser noen flytteesker.
Jo, det gjorde vi, men de reiser mye i jobben.
Så jeg er vant til det.
-Er det noe galt? -Nei.
Nei.
Er du alene hjemme?
Ja.
Ryktet går at du har et par søstre.
Det har jeg. De ligger og sover.
Men du sa akkurat at du var alene.
Ja, jeg er bare...
Jeg er bare trett og ventet ikke å få besøk.
Vil du gi en beskjed til foreldrene mine eller noe?
Jeg hadde håpet få komme inn for å se meg omkring, om det ikke gjør noe.
Hvorfor? Det fins ingen grunn til det.
Ma'am?
Er alt i orden?
Ja.
Alt er bra. Jeg bare...
Jeg er bare trøtt. Jeg vil legge meg.
Kan du gå til siden? Jeg vil se meg omkring.
Hjelp!
Sa du at søstrene dine var inne i huset?
-Jeg vet ikke. -Lås døren og bli inne.
-Søsteren min skrek. Jeg må finne henne. -Du skulle bli kvitt ham.
-Jeg gjorde mitt beste. -Lenny. La dem gå.
-Vi lar dem ikke gå. -Ro deg ned.
Vi låser dem inn, gjennomsøker stedet og stikker.
Dere må ikke låse oss inn.
Det fins en garderobe under trappen som vi kan bruke.
Hvis Daryl forårsaket skriket, så er vi ferdige og du vet det.
-Ja da. Vi låser dem inn. -Kom an.
-Nei... -Kom an!
-Du må ikke gjøre det. Vær så snill. -Inn med dere.
-Jeg stolte på deg. -Det burde du ikke ha gjort.
Jøss, du skremte vettet av meg.
-Er du rolig? -Ja. Iskald.
-Jeg vet ikke hva du tenker iblant. -Jeg har det bra.
Er du sikker?
-Er du sikker? -Jeg har det bra, ok?
Ingen fare. Vi henter det vi kom for. Slapp av.
Selvsagt. Bra. Nå setter vi i gang.
Er du ok? Er det bra?
Wendy. Wendy. Det passer ikke nå.
Nei, Wendy. Pust dypt.
Jeg skal ta oss herfra. Jeg skal...
Daryl.
Hva faen?
Herregud...
Å nei.
Ikke igjen.
Daryl, din stakkars jævel.
Faen...
Din jævel.
Hva faen...?
Faen også! Er du ok?
Pust dypt, ok?
Kom. Skynd dere.
Hei.
Vi må skynde oss til politibilen.
Helvete!
Herregud!
Hva faen gjør du her ute?
Det er noe der ute. Jeg så det.
Jeg så det ete den mannen. Jeg prøvde å hjelpe, men...
-Hva så du? -Den åt mannen.
Frøken, du må komme med meg.
Nei, jeg vil ikke røre meg. Hva om den kommer tilbake.
Kommer den tilbake, så skyter jeg den, ok?
Hvordan vet du om kulene dine kan skade den?
Ma'am, det eneste jeg vet er at vi ikke kan bli under det jævla treet.
Kom an. Jeg skal til bilen og tilkalle forsterkninger.
Opp med deg.
Denne er ikke brukbar.
Ok, ta det rolig.
-Stopp der. -Juliet!
-Hva gjorde dere med radioen min? -Jeg har ikke gjort noe.
Jeg ville forsøke å ringe etter hjelp og den var sånn.
-Hvorfor ringte du ikke i stedet? -Vi har ingen telefon ennå.
Mobil?
Sheriffen, noen har skåret i stykker dekkene på den bilen.
-Jeg vet ikke hva som foregår her. -Hvilken bil?
Jeg trodde at dere var alene her.
Ja, men jeg...
De hadde søsteren min.
Ok, jeg forstår.
Guttene vil lede til min død.
Ok.
-Hvor er de? -De er inne i huset.
God kveld, sheriff.
Har dere lekt ferdig?
Kanskje.
-Vi var bare... -Hold kjeft, Billy!
-Dere skremte jentene. -Skremte?
De låste oss inn i skapet for å rane huset.
-Hva venter du på? Anhold dem. -Jeg vil komme til bunns i dette.
Hva i hele helvete driver dere med?
Har dere ikke fått nok ennå? Hvorfor insisterer dere på å kødde?
-Vi vil ikke forårsake problemer. -Problemer?
Det Billy prøver å si, er at vi ikke trenger deg her.
Jaså?
Vi skal bare finne Daryl, så stikker vi.
-Finne Daryl? -Det var planen.
-Dere må nok endre planen. -Jaså?
For jeg fant Daryl. Død. Ute i fruktlunden.
-Unnskyld, hva? -Det stemmer.
Jeg fant den feite jævelen under et tre der ute.
Samme sted jeg fant den andre jævelen for noen måneder siden.
Jeg kan ikke rydde opp etter dere. Blod eller ikke.
-Ingen ba deg om det, pappa. -Vent, er dere i slekt?
Alle. Guttene har vært en plage siden den dagen de ble født.
Men de er fremdeles mine gutter.
Wendy!
For helvete! Hva er galt med deg?
Man kunne tro at du av alle burde vise mer begeistring
for alt jeg må holde ut for å holde deg unna fengsel.
Hva snakker han om, Billy?
Hvis dere idioter ikke har noe mer å si,
så vil jeg rydde opp i dette rotet før det blir verre.
Skal jeg finne henne?
Nei. Det som er der ute tar seg trolig av henne.
Men dere to.
Kan alle roe seg ned? Vi trenger ikke gjøre dette.
-Han er for myk for det. -Lenny.
Den.
Ok. Jeg skyter dem ikke. Ennå.
-Ta dem med inn i huset. -Jeg gjør det ikke.
Billy, du må ikke gjøre dette. Nei.
Hvis han var myk nå, vil jeg ikke se ham forbannet.
-Hvor mye bensin har du i bilen? -Hvorfor spør du? Hvor skal vi?
Hvor mye bensin har du i bilen?
-Hvordan var dusjen? -Herlig. Ønsker du var med meg.
Da ville vi aldri komme oss vekk herfra.
Nei, jeg ønsker virkelig at du var med meg.
Hva skulle jeg gjort uten deg?
-Hvordan føler du deg? -Bedre. Jeg har det riktig bra nå.
-Hvordan føler du deg? -Bra.
Men jeg kan ikke slutte å tenke på jentene.
I like måte. Dette er kanskje siste gangen vi reiser uten dem.
-Jeg vet det. -En mamma vet.
Hva sier du om å dra hjem? Jeg vil ikke vente til i morgen.
Jeg vil heller ikke det. Jeg trodde du ville vente.
-Det er to og en halv time. Er du klar? -Jeg er klar. Eller jeg skifter først.
Ok.
Du store min.
Hva skal dere gjøre med oss?
-Billy! -Jeg vet ikke.
Du kan la oss gå. Dere kan dra. Ingen andre trenger å komme til skade.
Vi skal ikke fortelle noe.
-Hele natten kan være vår hemmelighet. -Slutt. Slutt.
-Noe er galt med Billy. -Du spøker ikke.
Derfor får han tenne bålet.
Hva er det? Begynner du bli svak i armene?
Her. Sørg for at du sprer det rett.
Sett deg.
-Dere trenger ikke gjøre det. -Jeg sa at han ikke var med oss.
-Det fins andre løsninger. -Flytt deg!
-Vær så snill, ikke gjør dette. -Hold opp.
Hva er det med deg?
Kom an. Spytt ut.
-Hva vil du jeg skal si? -Siden når bryr du deg om en jente?
Hun er annerledes. Hun tror at jeg er annerledes.
Hun kjenner deg bare ikke ennå.
Herregud!
-Det er Daryl. -Det som er igjen av ham.
Dere to blir med meg.
Kom her. Den kødder med oss.
-Hva kødder med oss? -Trolig tingen som drepte Daryl.
Vi må stikke herfra.
Han er som oftest den dumme av dere, men du ligger ikke langt etter, gutt.
Vi blir her til daggry. Så har vi kanskje en sjanse.
-Spøker du? Jeg helte bensin overalt. -Ok, har du en bedre ide?
-Ja, gi meg pistolen. Jeg skyter den. -Er det planen? Du er en jævla idiot.
-Hold kjeft! -Billy!
-Hent noe å barrikadere døren med. -Dette er tåpelig.
Kjøkkenbordet burde gå. Vi sperrer inngangene.
-Faen, vi har et problem. -Hva?
Jentene er borte. Den har tatt seg inn.
Nei, det er jentene. De knuser alle lampene.
Hent alt dere kan finne for å barrikadere alle vinduer og dører.
Og gjør det raskt.
Jeg tar meg av jentene.
-Hvorfor kaster vi bort tid på alt dette? -Bare gjør som jeg.
Er det sikkert at dette holder den jævla tingen ute?
Jeg syns at det holder nå.
-Jeg vet hva du prøver å si. -Og?
Det er så dumt. Hvorfor...
Dette gjør vi om du ikke har en bedre ide...
-Helvete! -Pappa!
Unna vei!
Din jævel.
Fikk du den?
Den kødder med oss.
-Hva gjør vi nå? -Faen.
Ok, hva nå? Det kjøper oss tid, men til slutt finner de oss.
-Jeg har en plan. -Jeg også.
Og da trenger vi ikke løpe rundt som skremte småjenter.
Lisa, vi må finne Wendy først, så nå gjør du som jeg sier.
-Ok. -Herregud, hva gjør du?
Vi må spare på lyset. Jeg har bare seks kuler igjen i våpenet.
-Spøker du? -Jeg har en til, men den er i bilen.
Det er galskap. Du sa det selv at vi er tryggere her inne.
Jeg vet at jeg sa det, men nå er vi ikke så trygge her.
Så hva skal vi gjøre?
Vi går opp.
-Hva om det ikke virker? -Det virker. Stol på meg.
Ok, jenter. Dere har hatt deres moro.
Nå skal vi snu oss og gå opp trappen.
Har dere forstått?
Dere har ingen alternativ her.
Juliet, hva driver vi med? Vi gjør det bare.
Ja, jeg ville hørt på søsteren din. Hun er den smarte av dere.
Ok?
Ikke? Som dere vil.
Jeg tenkte det.
Herregud, din tispe!
Skal dere brenne ned hele huset? Vi stikker.
Fort. Løp.
-Denne veien. Kom an. -Herregud, hold hodet lavt.
-Herregud. -Lenny!
Hva faen?
Kom an, vi må stikke herfra.
-Du fortalte aldri. -Fortalte hva?
Hvordan det var ute i fruktlunden.
Og du fortalte ikke at du hadde tenkt å brenne ned huset.
-Så nå er det likt. -Jeg planla ikke å brenne ned huset.
Jeg hadde bare ikke noe alternativ.
Jeg ville ha litt moro. Jeg ville at vår første gang skulle bli spesiell.
Jeg vet det. Ikke be om unnskyldning.
Var det virkelig så bra?
Du kan ikke holde det for deg selv.
Vi må finne Wendy. Du får fortelle senere.
Herregud...
-Hva faen var det? -Aner ikke, gutt.
-Jeg klarer det ikke. -Hva klarer du ikke?
Hva er meningen? Den kommer til å drepe oss alle.
Helvete.
-Ok... -Det er to av dem.
Det er best at du tar denne og løper.
Kom an. Løp.
Din jævel!
Hva faen?
Unnskyld meg. Unnskyld meg.
-Var det virkelig det? -Jeg sverger. Det var to.
Det står jo to.
Hva faen...?
-Hvordan? -Jentene.
-Jentene? -De har det bra. Du vet at de har det bra.
-Thomas. -Jeg ser ham.
Løp, gutt!
-Hjelp! -Løp, gutt!
Vi må faen stikke!
Kom an!
Hei!
Ingen fare. Ingen fare.
Ingen fare.
Hallo! Hva faen var det?
Jeg vet ikke! Den løp mot fruktlunden.
-Hør på meg, din lille dritt! -Hold opp!
Hva med jentene? Hvor er døtrene mine?
Det er ikke ok. Se på hjemmet vårt.
Røyken syns på flere kilometers avstand. Hvorfor er ingen her?
Hvorfor er ingen her? Hvor er politiet?
Det var en sheriff. Han er død nå. Vi må stikke herfra, ok?
-Ok? -Kommer ingen og hjelper?
-Ingen kommer. -Sett deg i bilen.
Kjør ham til en lege. Jeg tar meg av jentene. Jeg lover.
Kjør ham til en lege. Bare kjør. Jeg tar meg av jentene.
-Wendy! -Wendy?
-Wendy! -Wendy!
Wendy!
-Hvor er hun? - Wendy? -Wendy!
Hvordan føler du deg?
Så hva skjedde?
Er døtrene mine ok, Billy?
Jeg vet ikke.
Du heter Billy, hva?
Den typen har kvalt kvinner i flere delstater i lang tid.
Jeg hørte om det.
Tragisk. Alle disse uskyldige kvinner.
-Ja. -Dere hadde en seriemorder i byen, hva?
Han bodde i huset vårt før vi flyttet inn.
Megleren fortalte alt før vi kjøpte huset. Loven krever det.
-Sier du det? -Ja, vi fikk en god pris.
Men jeg kunne ikke begripe hvordan han traff alle de unge jentene.
-Jeg forstår ikke spørsmålet. -Det jeg mener er...
Ifølge avisene og folket her var Martin Ellsbury pen og sjarmerende.
Men han forlot nesten aldri huset.
-Hvordan traff han alle unge jenter? -Jeg vet ikke. På internett, kanskje.
Det trodde jeg også, men huset hadde ikke engang kabel-tv.
Nei, jeg tror at noen presenterte ham for dem.
Kanskje en sjarmerende gutt.
Damen, hvorfor er du så fascinert av seriemordere?
Martin Ellsbury, han i avisene. Hva prøver du å si?
Han de skrev om i avisene? Han er død nå.
Mannen min og jeg drepte ham for et par timer siden.
Akkurat som vi drepte Martin Ellsbury for noen måneder siden.
Vi, familien, har det man kan kalle en sykdom
som får oss til å jakte under fullmånen når vi når en viss alder.
Det er ulikt for alle, men vanligvis er det mellom 16 og 18 års alder.
Fullmånen? Som varulver eller noe?
Ja, eller noe.
-Wendy! -Wendy!
Hun rører seg ikke.
Wendy!
Skal du komme inn eller tenkte å du ligge her hele natten?
Du er ålreit. Det er over nå.
-Jenter! -Helvete...
Jeg forklarer ikke dette for pappa. Det får du gjøre.
Ok, kom an.
Som sagt var mannen min og jeg sikre på
at noen presenterte jenter til det monsteret.
Vi visste bare ikke hvem.
Du kjente ham, hva? Hva het han?
Martin. Jeg solgte gress til ham et par ganger.
Jeg kjente ham ikke.
Så mens vi tok oss av det andre monsteret
skulle døtrene våre få oppleve sin første jakt.
Men det gikk ikke helt etter planen.
Etter at brødrene dine og faren din dukket opp.
Men når enden er god, hva, Billy?
Du har sikkert forstått resten av det.
Døtrene deres var beregnende.
De køddet med oss hele tiden.
Ro deg ned, Billy.
Akkurat nå er jeg bare en vanlig, urolig mor.
Som prøver å beskytte barna fra verdens ekte monster.
Vent litt, mamma. Jeg forstår ikke.
Du visste hva jeg hadde tenkt å gjøre hele tiden?
Jeg er moren din. Jeg overser ikke mye.
Og du planla å etterlate oss hjemme for å gi oss vår første jakt?
Thomas, hun har til slutt oppdaget planen vår.
Ja...
Hvordan visste dere at Billy ville være på bensinstasjonen?
Det var ren flaks og at han ga jentene til Martin Ellsbury.
Til dere oppdaget det.
-Hvordan oppdaget dere det? -Småting. Han visste hvor nøkkelen lå.
Han fant veien i huset altfor lett til å være der for første gang.
Han visste hvor spisestuen var og at vi hadde en veranda å røyke på.
Skapet med lås under trappene.
Men vi visste ikke at det var fire av dem, så vi måtte improvisere.
Skille dem så vi kunne jakte.
Hører dere hva dere sier?
Vi trodde at deres første gang ville bli et avskum,
men du tok fire onde menn.
Det er utrolig, men jeg har et spørsmål til dere.
-Hvorfor brente dere ned huset? -Pappa, vi var fanget inne.
-Vi kunne ikke skifte ham inne. -Thomas.
En jentes første gang skal være noe spesielt.
Du kan ikke vente at de skal jakte inne.
-Ikke første gangen. -Du har rett.
Mammaen deres har rett. Kan vi dra nå?
Jeg trodde aldri at vi skulle dra.
Bilen er en stinkende skraphaug, pappa.
Bilen er midlertidig og pass språket, ok?
-Hvor skal vi nå? -Hva med jentemorderen på østkysten?
De fanget ham akkurat, men det var en god ide.
-Vi er for sent ute der. -Men vet dere hva?
Noe dukker opp på radioen. Dessverre er det mange å velge mellom.
Ok?
Bilen er virkelig en skraphaug.
Jeg må passe språket mitt.