A tady máme sklenku mimořádného vína pro mimořádnou krásku.
Jsi jiný než kluci ve škole, Martine.
Chlapečkové.
Chlapečkové ve škole.
Nejsi tu osamělý, když tu žiješ sám?
Někdy ano, protože moc často nevycházím, ale…
v dobré společnosti ne, Stacy.
Vážně je to krása.
Že ano?
- Je tu klid. - Ano.
Soukromí.
Dokonalé soukromí.
Je to domov.
Už je pozdě, měla bych jít domů, takže…
Poslyš, chci, aby ti tu bylo dobře.
Se mnou.
Chápeš.
Prosím, ještě chvilku zůstaň.
Dopij si víno, ano?
Ještě neodcházej.
Protože já…
Stacy, já nechci, abys odešla.
Tohle je teď tvůj domov.
Co se to děje?
Víš, Stacy…
Zatímco já jsem možná jiný než kluci ve škole,
ty jsi bohužel stejná jako všechny ty děvky,
co sem chodí.
Já chci domů.
Vždyť jsem ti to říkal.
Už doma jsi.
Tak jo, podle GPS je to 16 kilometrů.
To jsi říkal před půl hodinou, tati.
Uklidni se, Juliet.
Opatrně.
V pohodě?
Koupím něco k pití.
Chceš něco, broučku?
Ne, díky.
Zavolám stěhovákům, jak jsou na tom.
- Já si něco dám, mami. - Wendy?
Ty nejdeš, Juliet?
Hlavně chci ven z toho pitomýho auta.
Dobrý den.
Dáme si něco malého.
Jasně.
Můžu se zeptat, co vás sem přivádí?
Sem moc lidí nejezdí.
Billy Bloomfielde!
Chceš něco ukrást? Aspoň se snaž být nenápadný.
Asi nechceš, abych zavolal šerifa!
Omlouvám se.
On a jeho bratři od malička jen dělají potíže.
To je mi líto.
Juliet, půjdeme.
Ještě si vybírám, mami.
- Stěhujeme se sem. - Opravdu?
Tím pádem tu nejste jen na návštěvě.
- Něco se tu prodávalo? - Je to stará farma se sady.
To stačí, Liso.
- Ellsburyho farma? - Jo.
To bude ono.
Stěhujete se do domu sériového vraha a ona se na mě nesmí usmát?
Buď zticha, Billy!
Kolik vám dlužím?
Co to říká, mami?
- To je na účet podniku. - Jak to, na účet podniku?
Mami, co to říkal?
Berte to jako přivítání
a omluvu za slova toho pitomce.
To vážně není nutné.
- Děkuji. - Bylo mi potěšením.
- Vítejte v našem městečku. - Díky.
- Jdeme, Juliet. - Na viděnou.
Slečno?
Ujišťuju vás, že s ním si nic začít nechcete.
Možná.
Ale lidi někdy nejsou tím, čím se zdají být.
Juliet! Pojď!
Dobře, mami.
Jo, Mindy, tady Henry.
Musím mluvit se šerifem.
Chováte se ke mně jako k dítěti.
Kdy si budu o sobě moct rozhodovat sama?
A to se stěhujeme do domu sériového vraha.
Thomasi?
Dýchej, miláčku.
- Tati, já nechtěla… - Juliet!
Prosím.
Nic neříkej.
To je v pořádku.
Je to tady úžasné.
Přesně to naše rodina po…
Jsem v pořádku.
Ano.
Ano, já vím.
To my všichni.
Bude to dobré.
Juliet, poslyš.
Nelíbí se ti to, ale věř mi.
Je to pro rodinu nejlepší.
Podívejte.
Tam za těmi stromy vidíte sad.
A tady je náš krásný nový domov.
Tahle je celkem těžká.
Mám ji.
Jsi nejlepší, jsi prostě nejlepší.
- Ahoj. - Ahoj.
- Tady. - Je v tom něco?
Ano.
Překvapení.
- Děkuju. - Díky.
- Bude v pořádku. - Myslíš?
V jejím věku jsme byli úplně stejní.
Tehdy to bylo jiné.
Bydleli jsme ve velkém městě, člověk tam měl pocit bezpečí.
Teď, ať jsi kdekoliv, já nevím…
Chci, aby byly v bezpečí.
Nebezpečná jsou i malá města, Thomasi.
Jak to Juliet zjistila?
Od prodavače a nějakého pobudy v krámě.
- Jo? - Jo.
Hej.
- Ano? - Ano.
Dobře.
- Kolik toho děvčata vědí? - Dost.
Časy se mění.
Děláme to, co dělat musíme.
Vychováváme je správně a přesně na tom záleží.
Dej i děvčatům, nebo tě nepřestanu líbat.
Děvčata, udělejte si pauzu a napijte se vody.
Rozmazluješ je.
Tady ji máme.
Tati, proč stěhováci nechali všechno před domem?
No, chtěli to dát dovnitř, ale my jsme tady kvůli soukromí.
Nechceš přece, aby ti banda cizích chlapů lezla do domu.
- Mně to nevadí. - To by mělo, měla bys být zodpovědnější.
Máš nejvíc krabic.
- Můžeme si vzít ovoce ze sadu, tati? - Ne.
Jo, ale ne teď, není sezóna.
Ale až bude sezóna, tak ano.
Jestli tu ještě budeme.
No tak!
- Omlouvám se. - Myslíš to vážně?
- Jo, tati. - Já se omlouvám.
Jo? Omlouvám se.
To stěhování pro vás není lehké.
Je to šílené.
Musely jste hodně obětovat.
Ale nemůžeme se hádat, musíme to zvládnout jako rodina.
Je to pro vaše dobro.
Chci, abyste byly v bezpečí.
V bezpečí.
Tvrdil jsi, že umíš hrát, chlapče.
Neříkej mi tak.
Jak si přeješ.
- Kde jsi byl? - Na cestách.
Některý z nás totiž musej makat.
Myslím, že to pochopíš,
až si vezmu zbytek tvých peněz, Billy.
- Mám džob. - Vážně?
Billy, znám tě od tvých školních let.
A džob jsi nikdy neměl.
Teda jestli za práci nepovažuješ sbírání drobků po bráchovi.
Co na to mám říct?
Někteří z nás mají trochu zpoždění.
No, jistý je jedno.
Kulečníkem si žádný prachy nevyděláš, chlapče.
Kurva!
Říkal jsem, ať mi neříkáš „chlapče“.
- Dobrá práce, Bille. - Lenny. Daryle.
- O co tady jde? - O to, že nám dlužíš.
A jsi tak blbej, že nám nezaplatíš a lezeš sem.
Ty tvoje prachy mám, Lenny!
Máš moje prachy?
Myslíš tamhlety?
Nejsou spíš Billyho?
Mám je v zadní kapse.
Dobře.
Hele, uklidni se, Vinny.
Uklidni se. V pořádku?
- Vinny! - Lenny.
Co?
Myslíš, že ten koks je zadarmo?
Jo, to asi ne.
Lenny, vážně…
- Poznám to… - Prachy seženu.
Potřebuju je. Moment, jo?
- Dobrá práce, Bille. - To nestojí za řeč.
Možná mám něco většího.
Musím to tam proklepnout.
Omrkneme to zítra večer.
Zítra večer?
Když myslíš.
Jak to vypadá?
Že předchozí majitel neměl kabel.
Že tenhle dům je starý, pane Delaney.
Tak jako většina domů v okolí,
takže to určitě nebude problém.
- To bude dobré. - Musíme jet.
Žádné obavy, postarám se o to.
Všechno je v pořádku.
To je diskutabilní.
- Budeme mít kabelovku. - Tati.
Tati, nechci tu s nimi zůstat.
Chci jet s vámi.
Už jsme to řešili.
Proč se mnou nemůžete jednat jako s dospělou?
Chceme, abys pohlídala sestry.
- Dáme si steak? - Ano.
- Je objednaný. - Tak to nemyslím.
Já vím. Přestaň dělat, jako by to bylo za trest.
- Jen nám pomáháš. - Za chvíli z toho zešílím.
Já vím, miláčku, ale musíš tady zůstat.
Ten kabel je skoro hotový.
No teda! Výborně.
No, určitě si tu nějakou činnost najdu.
Pardon.
Takže hotovo.
Jo? Pojďte se mnou ven.
Juliet…
Tak jo, jdeme.
Musíš se ovládat.
Několik metrů od místa, kde stojím,
bylo včera večer nalezeno tělo svobodné matky.
Jedná se tak o sedmou oběť
posledního silničního vraha.
Oběťmi jsou ženy a byly uškrceny.
Stoply si auto na silnici 66 a těla se našla na různých místech.
Naposledy před opuštěnou budovou, která je za mnou.
Policie radí všem, kteří se pohybují po silnici 66, aby necestovali sami.
Také prosí, aby během pátrání po sériovém vrahovi nikdo nestopoval.
- Chudáci ženské. - To stačí.
- Dívala jsem se. - A teď už se nedíváš.
Nemůžete mě navždy před vším chránit.
Má pravdu, miláčku.
Jo, má pravdu v tom „navždy“.
Já jen… Ten výlet zrušíme.
- Zrušíme ho. - To nemůžeme.
Nemůžeme ho zrušit, i kdybys chtěl.
Nebo mě můžete vzít s sebou.
Fajn! Budu ve svém pokoji.
Jsou to dva dny.
Miluju tě, miláčku.
Už nemám hlad.
Mindy, ohlaste se.
Mluvte, šerife.
Našla jste ty kluky?
Ne, ověřili jsme všechna obvyklá místa. Nikde nejsou.
- Rozumíš? - Proč myslíš, že mají prachy?
Pěkný auto, z města.
Musíš to dělat tady?
Kolik jich je?
Matka, otec, několik holek.
Dvě nebo tři, nepamatuju se.
Nedělej si násilí, Bille.
- Už jedete? - Ano.
- Nezlobte sestru. - Ne, slibuju.
Tady jsou peníze, kdybyste něco potřebovaly.
- Mám vás rád, děvčata. - My tebe taky.
Já vím. Musíte.
Mám tě rád. Dejte mámě pusu, jo?
Pojďte sem.
Mám vás ráda.
Já taky. Šťastnou cestu.
Díky. Buďte opatrné.
- Tak jo. - Bože můj.
- Víš, že má tvoje dcera něco za lubem? - Jo, vím.
Je naše, je už taková.
Takže to vím.
- Víš, co myslím. - Vím.
Vím. Řešili jsme to.
Bojím se, že si něco spíská a nevyhrabe se z toho.
Juliet? Prosím tě.
Je to naše dcera.
Je i tvoje. Zvládne všechno.
- Dobře. - Ta že se… Juliet?
Pojď.
Mluvíš o dceři mojí ženy. Pozor!
Máš pravdu.
Ale pro jistotu se vraťme co nejdřív.
Už o tom uvažuju.
Říkal jsem si, že dáme hlavy dohromady, vymyslíme rychlejší trasu
a vrátíme se rychleji.
- Rezervovalas hotel? - Ptal ses už desetkrát. Už minulý týden.
- Desetkrát? - Desetkrát.
Možná trochu přeháníš.
Možná trošičku.
Tak pojď, krasavice.
Fajn, mně to stačí.
Já si to myslel.
Dobrý.
Fakt dobrý.
- Dík, jsem jenom… - Co?
Teď se to o dost zjednodušilo.
- Jo. - Takže dcery?
Bože, z toho domu mi naskakuje husí kůže.
Jen klid, bubák je mrtvej.
Ty jsi ho znal, viď?
- Jak se jmenoval? - Martin, jo.
Párkrát jsem mu prodal trávu.
Ale neznal jsem ho.
Vidíš tu stodolu? Je tam místo.
Tak jo.
- Odjeli? - Jo.
Fajn. Já myslela, že nikdy neodjedou.
Vidíš? Já říkala, že s nimi nepojede.
To je jasné, že ne.
Naši chtěli jet sami.
Umíme se už zabavit samy.
A nemusíme hrát podle pravidel.
My? Bereš nás jako jednu partu?
Napadlo mě to.
Ale jenom jestli chcete.
Takže jaký je plán?
Žádný.
Prostě budeme brát věci, jak budou přicházet.
Konečně si užijeme.
Dobře, to bereme.
Tak jo.
Následujte mě.
Hej!
- Možná ještě počkejme, až všichni usnou. - Ne.
Čekali jsme dost, nebuď srab.
Daryle.
Určitě ho chceš nechat jít samotnýho?
Co když narazí na jednu z těch holek?
Jestli narazí na jednu z těch holek, tak doufám, že si to užijou.
Bereš, šéfe?
Běž to omrknout tamhle.
Prosím.
- Co je to? - Tátova whisky.
Zbláznila ses? Táta tě zabije.
Táta na to nepřijde.
Kurva.
Myslel jsem, že to bude snadný.
Ne, rozmyslela jsem si to. Do tohohle nejdu.
Liso, nech toho. Uvolni se.
„Uklidni se?“ Víš, že táta by nechtěl…
Chceš do konce života dělat to, co ti řekne táta? Jo?
To není fér, Juliet.
Ještě?
Koukni, Liso,
jen říkám, co si myslím.
Nemusíš ale být hnusná.
Jen se snažím říct,
že nemusíš hrát navždy podle pravidel.
Nejsme tak stavěné a ty to víš.
Lenny!
Nesnáším to tu.
Fakt že jo.
Bože!
Jak to někdo může pít?
Jde jen o zvyk.
Co?
- Odkdy jsi odbornice? - Buď zticha!
Dobře, napila jsem se. Co teď?
Teď budeme pít dál.
- Ne, jedna stačí. - Ne, to patří k párty.
K jaké párty?
Pro naše ctěné hosty.
Skoro se bojím zeptat, ale jaké hosty?
Pro ty před domem.
Juliet, o čem to mluvíš?
Jak jsem říkala, bude tu párty.
A vy dvě musíte být připravené.
- Vidíš někoho vevnitř? - Ne, myslím, že spí.
- Takže co teď? - Co teď? Hej.
Nic se nezměnilo, že ne?
Otevřít dveře,
sebrat toho co nejvíc a zmizet.
- Jdeme. - Dobře.
Vždyť jdu.
Doufala jsem, že dorazíš. Dáš si?
Na zdraví.
Takže…
půjdete dál, nebo zůstanete přede dveřmi?
Jo.
Čau.
Je tu trochu nepořádek.
- Zabydlujeme se. - To je v pohodě.
- Můžu? - Jasně.
- Juliet, naši… - Neboj.
Billy může jít ven. Že jo, Bille?
Billy! Běž ven.
Dobře, tak teda ven.
- Půjdu s tebou. - Zůstaň tady, brouku.
- Hned jsem tu. - Dobře, zadní dveře jsou…
Tamhle.
Daryle!
Daryle, jsi tu?
- Asi nám došla whisky. - Myslím, že máme další. Mrknu se.
Ne, sedni si.
No tak. Mám nápad, co můžeme dělat.
Nechceš si sednout sem, blíž ke mně?
Jo, to je lepší.
Hej, on tam nebyl.
Kdo tam nebyl?
Nikdo.
Už jim to můžeme říct.
Dobře.
Byl s námi brácha Daryl a teď nevím, kde je.
Určitě se objeví.
Jo, je trochu pošahanej,
ale vždycky se nakonec objeví.
A než se objeví, Billy, sedni si.
Tamhle.
Super.
- Vyzkoušíš to? - Jasně.
- Proč ne? - Juliet!
Uklidni se, Liso! Jednou si to užij.
- Jo! - Ježiši.
Vždyť je sotva známe.
Pít je jedna věc, ale drogy?
- Pardon, že je to k smíchu, šéfe. - Lenny.
A je to hodně k smíchu.
Jsi jak ze špatnýho magazínu pro školáky, zlato.
- Neříkej mi kurva „zlato“! - Výborně!
Jsi dračice. Líbí se mi.
- Jdu pryč. - Počkej.
- Jen ať jde. - Wendy, pojď.
Wendy.
Fajn!
Proč jsi tak hnusnej?
Už mě fakt štve!
Pořád musí být středem pozornosti!
Počkej!
Musím zkontrolovat ségru.
Ne.
Wendy?
Wendy, v pořádku?
Broučku?
Počkej, Billy!
Billy, Wendy…
Wendy je ještě dítě.
Mívá záchvaty paniky a…
Počkej! Nechceš přece, aby dostala záchvat.
Bude to hodně zlý,
tak mě prosím nech, ať ji zkontroluju.
Prosím, počkej.
Kdo jste?
Co chcete?
Billyho bratr?
Jste Billyho bratr?
Co tu děláte?
Řekněte něco! Jen tak tam nestůjte, hloupej obře.
Bože můj!
Prosím!
Prosím, pusťte mě.
Prosím, pusťte mě…
Do prdele!
Jdi se tam kouknout.
Jen klid.
Co jsem ti říkal?
Uprav se a ani necekni.
Do prdele!
To si ze mě děláš kozy!
Nemáme to, pro co jsme přišli.
No nekecej, génie.
V pohodě?
- Co to děláš? - Drž kurva hubu!
Tak jo, uděláme to takhle.
- Dobrý večer. - Dobrý večer, šerife.
Omlouvám se, že vás obtěžuju tak pozdě.
To je v pořádku, jen jsem…
- Jen jsem spala. - Aha, no…
V tom případě se omlouvám, že jsem vás vzbudil.
Jsou doma vaši rodiče?
Ne, rodiče odjeli z města.
Copak jste se…
právě nenastěhovali?
Vidím tady stěhovací krabice a…
Ano, nastěhovali,
ale naši musí kvůli práci hodně cestovat,
takže jsem na to zvyklá.
- Stalo se něco? - Ne.
Ne.
Takže jste doma úplně sama?
Ano.
Ve městě se říká, že máte pár sester.
Ano. Spí nahoře.
Říkala jste, že jste doma sama.
Ano, jsem…
Jsem vážně unavená.
A nečekala jsem žádné návštěvy.
Chcete,
abych rodičům něco vyřídila, nebo tak něco?
No, říkal jsem si, že půjdu dál a osobně se tam rozhlédnu.
Můžu?
Proč?
Nemáte k tomu žádný důvod.
- Nic se… - Slečno.
Je všechno v pořádku?
Ano.
Všechno je v pořádku. Jenom jsem…
Jsem unavená. Půjdu si zase lehnout.
Prosím, abyste ustoupila.
Porozhlédnu se tady.
Říkala jste,
že obě sestry jsou v domě?
Nevím.
Zavřete a zamkněte.
Nevycházejte z domu.
To křičela ségra. Musím za ní!
- Měla ses ho zbavit! - Nešlo to!
Lenny! Nech je jít.
My je nenecháme jít.
Dobře. Uklidni se.
Prostě je zamkneme, prohledáme to tu a počkáme, až odejde.
Ne, zamykat nás nemusíte.
Zavřeme je do skříně pod schodištěm. Pohoda.
Jestli řvala kvůli Darylovi, jsme v prdeli. Mysli.
- Tak dobře, zamkni je. - Pojď.
Pojď, dělej.
Hej, tohle není nutné!
- Prosím. Nemusíš nás… - Vlezte tam.
- Věřila jsem ti. - To jsi neměla.
Ježiš! Tys mě vyděsil.
- Všechno hotovo? - Jo.
Co se děje?
- Občas nevím, kde jsi nechal hlavu. - V pohodě.
Určitě?
Jsem v pohodě, jasný?
Hej, všechno je v pořádku.
Půjdem nahoru, vezmem si, pro co jsme přišli.
Uvolni se.
Dobře, jasně.
Jdeme.
- Dobře. - Jsi v pořádku?
- Dobře. - Wendy.
Teď na tohle není čas.
Ne, Wendy, psst!
Zhluboka dýchej.
Dostanu nás odsud.
Daryl.
Kristepane.
Ne!
Bože, už zase!
Daryle, ty ubožáku.
Do prdele.
Ty šmejde jeden zasranej.
Co to kurva bylo?
Sakra!
Tak jo, dobře.
Jsi v pohodě?
Zhluboka dýchej.
Pojďte.
Jdeme!
Už jdeme.
- Hej. - Co?
Rychle k tomu policejnímu autu.
Hej! Sakra.
Kristepane!
Co tu sakra děláte?
Něco tam je.
A já… já viděla…
Viděla jsem, jak ho to sežralo, chtěla jsem mu pomoct…
- Co jste viděla? - Jak ho to sežralo.
Dobře.
Slečno, musíte jít se mnou.
Ne, nechci se hýbat. Co když se to vrátí?
Když se to vrátí, tak to zastřelím.
- Ano? - Co když se to nepovede?
Co když mu kulky neublíží?
Slečno, vím jen to,
že tady pod tím stromem zůstat nemůžeme.
Pojďte, půjdeme do auta a zavolám posily.
Ano?
Pojďte.
Tohle už je k ničemu.
Tak jo, hlavně klid.
Zůstaňte na místě!
- Juliet! Wendy! - Liso!
- Co jste mi udělaly s vysílačkou? - Vůbec nic.
Chtěla jsem si odtud zavolat a našla jsem to takhle.
To nemáte telefon?
- Ještě není zavedený. - Mobilní telefon.
Podívejte, šerife, pneumatiky na tom autě někdo prořezal.
Nevím, co se tu děje.
Co je to za auto?
Neříkaly jste, že jste tu samy?
Jo, říkaly, ale…
- Měly sestru a… - Dobře.
Tihle kluci mě jednou zničí.
Dobře.
Kde jsou?
V domě.
- Ale ale… - Brej večír.
Už jste si dohráli?
Možná.
- Zrovna jsme… - Drž hubu, Billy!
- Tahle děvčata jste celkem vyděsili. - „Celkem vyděsili“?
Zamkli nás do skříně a vykrádali dům.
Na co čekáte? Zatkněte je!
Moment, chci tomu přijít na kloub.
Co tu sakra děláte?
Mám už toho plný zuby.
Proč pořád musíte dělat nějakou lumpárnu?
My sekáme dobrotu.
- Dobrotu? - Jo.
Billy se snaží říct, že jsi to poslední, co tu potřebujeme.
- Vážně? - Vážně, jenom hledáme Daryla.
- Byli jsme na odchodu. - Hledáte Daryla?
- Tak zněl plán. - To abyste ho změnili.
- Myslíš? - Daryla jsem našel.
- Jo? - Mrtvého.
Tam v sadu.
- Cože? - Přesně tak.
Našel jsem toho tlusťocha pod stromem tam v sadu.
Tam, co jsem před pár měsíci našel toho hajzla.
Nemůžu po vás uklízet, pánové.
- Ať je tam krev, nebo není. - To po tobě nechceme, tati.
- Moment, vy jste příbuzní… - Všichni, slečno.
Tihle hoši mi pijou krev od chvíle, kdy se narodili.
Ale pořád to jsou mí hoši.
- Wendy! - Počkat!
Do hajzlu!
- Co to s tebou sakra je? - Tati!
Člověk by si myslel, že zrovna ty
pochopíš, co všechno jsem musel skousnout,
abys nešel sedět!
O čem to mluví, Billy?
A teď jestli nebudete proti, vy troubové,
chtěl bych tenhle svinčík uklidit, než to bude ještě horší.
Mám jít pro tu třetí?
Ne, myslím, že to, co tam řádí, se o ni postará.
Vy… a vy…
Hej, co kdybysme se trochu uklidnili?
- Jo? Tohle není nutný. - Co?
- Pro tuhle má slabost. - Lenny.
Pro tuhle.
Dobře.
Nezastřelím je.
Zatím. Odveďte je do domu.
- Postarám se o to. - Běž.
Dělej!
Billy, to není nutné.
Ne!
Když má pro ni slabost, nechtěl bych ho vidět rozzlobeného.
Kolik benzinu máš v tom auťáku?
Co? Proč? Kam jedeme?
Kolik benzinu máš v tom auťáku?
Ahoj, jaká byla sprcha?
Úžasná. Škoda že ses ke mně nepřidal.
Jo. Abychom odtud nikdy neodjeli.
Ne, vážně.
Mrzí mě, že ses nepřidal.
Ty jo!
Co bych si bez tebe počal?
- Jak se cítíš? - Líp.
Výborně, cítím se výborně.
A co ty?
Dobře. Pořád myslím na děvčata, ale cítím se dobře.
To já taky. Možná to je naposledy,
co jsme jeli bez nich.
Já vím.
- Matka to pozná. - Jo.
Co kdybychom odjeli hned? Nechci čekat do zítřka.
Já myslel, že chceš. Tak jedeme. Není to víc než 2,5 hodiny.
- Můžeme? - Ano.
Ne, rozumíš…
- Převléknu se. - Dobře.
Bože můj.
Co nám chceš udělat?
Billy.
Nevím.
Mohli byste…
nás pustit a odejít.
Nikomu dalšímu se nemusí nic stát.
Nikomu to neřekneme.
Může to být naše tajemství.
Přestaň.
Billy to nemá v hlavě v pořádku.
To teda nemá.
A právě proto sirkou škrtne on.
Co je? Slábnou ti ruce?
Jo.
Tady. Využij to co nejlíp.
Běž si sednout. Sedni si.
Tohle neuděláte.
Já říkal, že bude proti.
Dá se to udělat i jinak.
- Pohyb! - Lenny!
Ne, prosím!
- Prosím, to nedělejte. - Přestaň!
Co je to s tebou?
No tak.
Vyklop to.
Co mám říct?
Najednou ti záleží na nějaký ženský?
Je jiná.
Já jsem podle ní jinej.
Jenom tě ještě nezná.
Proboha!
- To je Daryl. - To, co z něj zbylo.
Vy dva, pojďte.
Pojďte sem.
- Hraje si to s náma. - Co si s náma hraje?
Asi to, co zabilo Daryla.
Musíme odtud vypadnout.
Nejhloupější bývá on,
ale ty jsi hned za ním, chlapče.
Zašijeme se tady.
Jo? Minimálně do východu slunce.
A potom možná máme šanci.
Zbláznil ses? Všechno jsem polil benzinem!
Dobře.
Máš lepší nápad?
Jo, mám. Dej mi pistoli, zastřelím to.
To chceš udělat?
Jsi totální idiot, víš to?
- Drž kurva hubu! - Billy.
Najdi něco, čím zabarikádujeme dveře. Jo?
- Nesmysl! - Jídelní stůl.
Musíme se tu zavřít.
- Máme problém. - Jaký?
Holky jsou pryč.
Dostalo se to dovnitř.
Ne, to jsou holky.
Rozvíjejí všechny žárovky.
Pospěšte si.
Najděte něco, čím zabarikádujeme okna a dveře.
Jasný? A hezky rychle.
Já se postarám o holky.
Proč tímhle ztrácíme čas?
Pojď za mnou.
Určitě se to sem nedostane?
Minimalizovat ztráty, jasný?
Billy, já ti rozumím.
A?
To je tak hloupý. Proč tady…
Tak jo. Jestli nemáš lepší nápad, uděláme to.
Do prdele!
Tati!
Jděte z cesty!
Ty parchante!
Oddělals to?
- Hraje si s náma. - Do prdele!
- A co teď? - Do hajzlu!
A co teď?
Získáme čas, ale schovávat se nestačí.
Nakonec nás najdou.
- Mám plán. - Jo, já taky.
A nehodlám pobíhat jak banda vyděšených holčiček.
Liso, pořád musíme najít Wendy, takže nejdřív můj plán.
Jdeme.
- Dobře. - Co to sakra děláš?
Musím šetřit náboje.
Mám v tomhle revolveru jen šest střel.
- Děláš si srandu? - Jo.
Mám ještě jednu zbraň, ale je v autě.
To je šílený. Říkal jsi, že bezpečnější je to tady.
Já vím, co jsem říkal, ale teď…
si myslím, že tady úplně v bezpečí nejsme, jasný?
Tak co uděláme?
Půjdeme nahoru.
- Co když to nevyjde? - Věř mi.
Ohó!
Tak jo, děvčata. Užily jste si zábavu.
Teď se otočíte
a všichni půjdeme nahoru.
Rozumíte?
Žádné nesmysly, holka.
Juliet, co uděláme?
Uděláme, co říká.
Přesně tak. Poslechl bych sestru.
V téhle situaci je ona ta moudrá.
Ano?
Ne?
Fajn. Ať je po vašem.
Já mám plán!
Kristepane, ty mrcho!
Podpálíš to tady kurva?
Vypadneme! Běžte! Pohyb!
Tudy, rychle.
Držte se při zemi.
- Prokristapána! - Lenny!
Co to kurva je? No tak!
Billy, vypadneme odtud.
Sakra.
- Neřeklas mi to. - Co jsem ti neřekla?
Jaké to je tam v sadu.
Jo, a tys mi neřekla, že máš v plánu podpálit dům, takže…
jsme si kvit.
Já jsem dům podpálit nechtěla.
Jen jsem neměla na vybranou.
Hele, chtěla jsem se pobavit.
Chtěla jsem, aby to poprvé stálo za to.
Já vím.
Nemusíš se omlouvat.
Tolik se ti to líbilo?
Aha, nechceš mi to říct.
Teď bychom měly najít Wendy.
Řekneš mi to potom. Jdeme.
Ježiši!
- Co to kurva bylo? - Netuším, chlapče.
Já nemůžu.
Co nemůžeš?
Co to má za smysl?
Zabije nás to všechny.
Chlapče.
Sakra!
- Dobře. - Jsou dva!
Jo.
Tumáš, vem si ji a utíkej.
No tak! Utíkej.
Bože, ne!
Bože! Ty parchante!
Co to kurva je?
Kurva.
Promiň.
Co to sakra je?
- Jak je to možné? - Děvčata.
- Co… to kurva je? - Děvčata.
- Thomasi. - Budou v pořádku.
- Thomasi. - Vidím ho.
Utíkej, chlapče, utíkej!
Pomoc!
- Utíkej! - Musíme kurva pryč!
Utíkejte!
Hej!
Už je to dobrý.
V pořádku.
Co to kurva bylo? Hej!
- Kde to kurva je? - Já nevím!
- Běželo to do sadu. - Poslyš, ubožáku!
- Přestaň. - Co děvčata?
- Bernice! - Kde mám dcery?
- Všechno je v pořádku. - Není.
Náš dům!
Ten kouř je vidět zdálky.
Proč tu nikdo není?
Kde je policie?
- Kde je policie? - Hej!
Táta byl šerif. Je mrtvej.
Musíme odtud vypadnout.
- Jasný? - Nikdo další nepřijede.
Nikdo nepřijede.
Nastup si. Nikdo nepřijede.
Odvez ho k doktorovi.
Poslouchej. Jeď k doktorovi.
Já se postarám o děvčata, slibuju.
Odvez ho k doktorovi. Jeď.
Já se postarám o děvčata.
- Wendy! - Wendy!
Wendy!
Do háje! Wendy!
Wendy?
Jak ti je?
Co se tam vlastně stalo?
Jsou v pořádku moje dcery, Billy?
Já nevím.
Jsi Billy, že?
VRAH ZE SILNICE Č. 66
Ten chlap už nějakou dobu škrtí ženy.
Slyšel jsem o tom.
Je to tragédie.
Tolik nevinných žen.
Jo.
Vy jste tu měli ve městě před časem sériového vraha, že?
Přesně tak.
Bydlel před námi v našem domě.
Jo, realitní makléř nám to všechno musel říct.
Vyžaduje to zákon.
Vážně?
Dům byl za dobrou cenu.
Nepochopila jsem ale,
jak se s těmi děvčaty seznamoval.
Tu otázku nechápu.
Zajímá mě tohle:
podle novin a místních lidí, kterých se ptali,
byl Martin Ellsbury pohledný a sympatický,
ale skoro nevycházel z domu,
tak jak se seznamoval s těmi děvčaty, co je pak zabil?
To já nevím, ale možná na internetu.
To mě napadlo taky,
ale do domu nebyly zavedené kabely,
takže pochybuji, že měl internet.
Ne, říkám si…
Někdo mu je musel představit.
Možná nějaký miláček žen.
Poslyšte, dámo.
Sérioví vrazi vás nějak fascinujou.
Martin Ellsbury, ten chlap z novin… O co vám jde?
Ten chlap z novin, co zabíjel, Billy.
Je mrtvý.
Jo, s manželem jsme ho zabili před pár hodinami.
Jako jsme před pár měsíci zabili Martina Ellsburyho.
- Víš… - Hej!
My… moje rodina má…
asi by se to dalo nazvat nemoc,
kvůli které se od určitého věku vždy za úplňku musíme najíst.
Každý to má jinak,
ale většinou to začíná mezi šestnácti a osmnácti.
Za úplňku.
Jako vlkodlaci nebo tak něco?
Jo, tak nějak.
- Wendy! - Wendy!
Nehýbe se.
Wendy? Wendy?
Půjdeš dovnitř, nebo tu chceš ležet celou noc?
Dobře, jsi v pořádku. Už je po všem.
Děvčata!
- Sakra. - Já to tátovi vysvětlovat nebudu.
- To je na vás. - Dobře. Pojď, půjdeme.
Takže jak jsem říkala, s manželem jsme věděli,
že někdo ta děvčata té stvůře představoval.
Ale nevěděli jsme kdo.
Ty jsi ho znal, viď?
- Jak se jmenoval? - Martin, jo.
Párkrát jsem mu prodal trávu.
Ale neznal jsem ho.
Než jsme se postarali o tu druhou stvůru,
naše dcery měly zažít svůj první lov.
Ale nešlo to podle plánu.
Když dorazili tví bratři a otec.
Konec vše napraví, že? Billy.
Teď už ti určitě všechno dojde.
Vaše dcery. Bylo to promyšlený.
Od začátku si s náma hrály.
Jen klid, Billy.
Poslyš.
V tuhle chvíli jsem jen běžná ustaraná matka,
která dělá všechno pro to,
aby ochránila svoje děti před stvůrami tohoto světa.
Počkej mami, jsem zmatená.
Věděli jste, co mám v plánu?
Juliet, jsem tvoje máma.
Jen tak mi něco neunikne.
A naplánovali jste, že nás necháte doma, abychom šly na první lov?
Thomasi, myslím, že konečně odhalila náš plán.
Jo.
Jak jste věděli, že Billy bude ten den na benzince?
Nevěděli. To byla náhoda, tak jako jsme nevěděli,
že právě on vodil dívky Martinu Ellsburymu.
To až vy jste na to přišly.
Jak jste na to vlastně přišly?
Podle drobností.
Věděl, kde je náhradní klíč.
Na to, že byl v domě poprvé, se tam vyznal moc dobře.
Věděl, kde je jídelna, věděl, kam se chodí kouřit.
Uzamykatelná skříň pod schodištěm.
Nevěděly jsme jen to, že budou čtyři.
Takže jsme musely trochu improvizovat.
Rozdělit je, abychom mohly lovit.
Slyšíte se? To je…
Mysleli jsme, že poprvé to bude…
nějaký gauner.
Dostaly jste čtyři neřády.
A zvládly jste to.
To je neuvěřitelné.
Mám ale jednu otázku.
Proč jste podpálily dům?
Tati! Zahnali nás do pasti.
Nemohly jsme se ani otočit.
Když má děvče premiéru, musí to být mimořádné.
Nemůžeš očekávat, že budou lovit v domě.
Poprvé ne.
Máš pravdu.
Máma má pravdu.
Můžeme jet?
Jo. Já myslela, že nikdy neodjedeme.
- To auto je na hovno a páchne. - Dobře.
Je to provizorní řešení.
A pozor na jazyk, ano?
Takže kam?
Co ten chlap, jak zabíjí holky na východním pobřeží?
Toho zrovna chytili. Ale nápad to byl dobrý.
Tenhle nepořádek už neuklidíme.
Víte co? Určitě něco bude v rádiu.
A obávám se, že nabídka bude bohatá.
Jo?
To auto je vážně na hovno.
Vypláchnu si pusu.
VĚNOVÁNO PAMÁTCE ANN CROWLEY
DĚKUJI ZA TVOU LÁSKU A ZA POVZBUZOVÁNÍ… ABYCH PSAL DÁL.
Překlad titulků: Miroslav Pošta