Subtitles by sub.Trader subscene.com
ПІД ВОДОЮ
НЕДОСЛІДЖЕНІ ЗОНИ БУРІННЯ
НАЙГЛИБШИЙ У СВІТІ БУР У ПРОЦЕСІ КОНСТРУЮВАННЯ
«ТІАН ІНДАСТРІЗ» СЯГНУТЬ РЕКОРДНОЇ ГЛИБИНИ.
НЕПОДАЛІК ВІД МАРІАНСЬКОГО ЖОЛОБА, ГЛИБИНА ЯКОГО ПОНАД 11 ТИСЯЧ МЕТРІВ.
БУРІННЯ НА 11 КМ УГЛИБ
ТИСК У ПОНАД ТОННУ НА КВ. СМ,
ТЕМРЯВА
НЕЗЛІЧЕННІ ЗАГРОЗИ Й РИЗИКИ
ТАЄМНИЦЯ ГЛИБИН
КОМПАНІЯ СПРОСТОВУЄ ЧУТКИ ПРО ДИВНІ ЯВИЩА
КЕПЛЕР 822 ДОСЛІДНИЦЬКИЙ МАЙДАНЧИК 8374
«РОУБАК» СТАНЦІЯ 641
ВИЯВЛЕНО АНОМАЛІЮ
УБИВЧЕ, НАЧЕ КОСМОС.
НЕМА КИСНЮ, СВІТЛА
ВИСОКИЙ ТИСК,
ГЛИБИНА: ШКОДА НЕЯСНА
НЕЗРОЗУМІЛІ АНОМАЛІЇ
ЗАГАДКОВЕ ЗНИКНЕННЯ
ДОВГА ІЗОЛЯЦІЯ НЕПОЯСНЕНІ ЯВИЩА
ВИБУХ У ГЛИБИНІ
ВІДКРИТО НОВІ ГЛИБОКОВОДНІ ВИДИ
«ДИВНІ ПОШТОВХИ»
ДИВНІ ФІГУРИ,
«ТІАН ІНДАСТРІЗ» ПРИХОВУЮТЬ ПРАВДУ
«ТІАН ІНДАСТРІЗ»
СТАНЦІЯ «КЕПЛЕР»
ПРИЗНАЧЕННЯ: КЕРУВАННЯ БУРОМ «РОУБАК»
КОМАНДА: 316
Коли ти під водою по кілька місяців, втрачається відчуття дня та ночі.
Є лише яв та сон.
Та й їх розрізнити нелегко.
Я думаю...
чи мені сниться перше, що він мені сказав.
Сказав, що не вірить у час...
лише у миттєвості.
Для нього склянка була наполовину повна.
Гаразд.
А для мене – порожня.
Що ти тут робиш?
Маю на увазі, що цинізм заспокоює.
Менше залишається втрачати.
Боже мій!
Прокидайтеся!
Декомпресія!
Декомпресія! До перебірки!
Цілісність порушено.
Прокидайтеся всі! Вставайте!
Структурну цілісність порушено.
Що в дідька відбувається?
Біжімо! Декомпресія!
Запломбувати перебірку!
Увага, декомпресія. Запломбувати перебірку.
У мене немає картки-ключа!
Ось, ось!
-Ні! -Перебірку заблоковано.
Я мушу пробратися всередину!
-Потрібне перезавантаження. -Де воно?
Боже мій!
Ну ж бо!
Увага, декомпресія. Запломбувати перебірку.
Ну ж бо! Ну ж бо!
Усю установку зараз розчавить!
Якщо ти не зачиниш дверей, зруйнується вся станція!
Добре! Зрозуміло!
-Система активна. -Зачини двері!
-Стривай! -Гей, гей!
Зачекайте на нас!
-Гей! -Біжіть!
-Ну ж бо!
Хлопці, біжіть!
-Гей! -Хлопці, швидше!
Біжіть швидше!
-Норо! Вони не встигнуть! -Чекайте!
-Зачиняй двері! -Норо!
Треба зачиняти, бо загинуть усі!
Негайно зачиняй!
Загроза відмови структури в результаті... інциденту.
До уваги всієї команди станції «Кеплер»: загроза відмови структури.
Повторюю, загроза відмови структури.
Гей. Усе гаразд?
То був землетрус?
Не знаю.
Балів 10-11.
Навіть не знаю, на якому каналі ми...
Персоналу прибути до рятівних капсул для негайної евакуації.
Це «Кеплер». Центр, чуєте мене?
Статус станції «Кеплер»: 70% пошкоджень.
Реактор нестабільний.
Центр, це «Кеплер», чуєте мене?
Статус станції «Кеплер»: 70% пошкоджень.
СОС. СОС. СОС.
Мене хтось чує?
Треба йти до рятівних капсул.
Ходімо.
Як член команди...
знайте, що ви не просто частина колективу,
ви – член нашої родини.
Ні! Там немає проходу.
У вас є скарга? Зверніться з нею до свого старшого офіцера.
Так, працює. Треба лише знайти найближчі капсули.
Старші інженери, підійдіть, будь ласка, в інженерний відділ.
Родріґо, так?
Так.
Нора.
Знаю. Я зазвичай працюю в денну зміну.
-Можеш допомогти? -Звісно.
Ти комп'ютерний інженер чи що?
-Механік. -Ясно.
Я перезапущу вимикачі.
Я уже давненько тут працюю.
Ти знай...
ми в цьому не винні.
Тобто, ти врятувала установку.
А я навіть дверей не здогадався зачинити.
Перебірки герметизовано.
Вважаєш, то був землетрус?
Ні.
Не знаю.
СТАТУС: 70% ПОШКОДЖЕНЬ.
Погано. Кабель перебито.
Антени нема. Навіть не знаю, як зв'язатися з поверхнею.
...негайно до найближчої рятівної капсули.
У CR-7 є рятівні капсули.
Ми ж викрутимося, правда?
Ця вода явно з каналізації.
Ласкаво просимо на станцію «Кеплер», усього за милю від «Роубака»...
Споріднена станція класу «титан»...
«Кеплер»... качає сиру...
Ми раді вітати вас на борту. Сподіваємося, вам тут сподобається.
А отам можна прокопати?
Гляну всередину.
Якщо ти проліз, то й я зможу.
Дивись.
Агов? Хтось мене чує?
Агов?
Ти це чув?
-Гей! -Агов!
Не замовкай. Я тебе чую!
Я під каменюкою!
Візьми його.
Поле? Ми тут, ми тут.
Що там унизу? Ноги цілі?
-Так. -Добре.
-Що тобі потрібно? -Вилізти к бісу звідси.
Так, знаю. Що мені робити?
-Зараз. -Тягни.
-Усе гаразд? -Так.
-Ми тут. -Гей.
-Норо? -З тобою все гаразд! Привіт!
Так.
Ах ти ж ельфику без цицьок!
Віддихайся. З тобою все гаразд.
А як Маленький Пол?
Усе з ним добре.
-Спробуєш стати на ноги? -Так.
Отак, друже. Давай.
Візьми його під руку.
Ні, ні! Стривай. Ні!
Тебе щось тримає?
Ні, давай зберемося на силах.
Добре.
Дайте сюди Маленького Пола.
-Ось, на. -Дякую.
Час іти.
Мій халат і щаслива шкарпетка тут.
Куди ми йдемо?
До рятівних капсул у CR-7.
Гаразд.
Верхні палуби руйнуються. Слід поквапитись.
Крізь ту штуку?
Та ви божевільні.
Я великий хлопчик.
Гаразд. Я гадаю...
Стривай!
Перебірки закрито.
Затоплення припинено.
Усе гаразд.
-Хлопці, порядок? -Так.
Що таке?
Тут хтось лежить.
Це Мак-Келлен.
Господи Ісусе.
Гей, Роде.
Пролазь, друже.
Хлопці, бачу відсік для капсул.
Увага! Увага! Усій команді «Кеплера»...
Капітане?
Холера! Він залишився?
Чого він просто сидить?
Холера.
«Чорт»? Чому «чорт»? Що таке?
Рятівних капсул немає.
-Мені потрібна вільна лінія. -Капітане!
Гей!
Норо! Ти жива.
Капітане.
Двері заклинило.
Родріґо, Поле.
З'ясуйте, чи є вільні батискафи. Негайно.
Гаразд.
За шкалою від одного до десяти, наскільки все погано з установкою?
Десять.
Пошкодження на 70%.
Якщо ви надто глибоко дихатимете, нам...
Стривай. Покажи.
Не розумію. То був землетрус чи...
Не знаю. Намагаюся зрозуміти.
Чому ви досі тут?
Треба було спливати. Були ж капсули.
Бо саме так чинять капітани.
Яка різниця? У вас дитина, треба було спливати.
Сядь, будь ласка.
Кожен із нас запхнув би вашу дупу в капсулу.
Слухай мене.
Усі виберуться звідси живими, зрозуміло?
Ясно?
Приклади до вуха.
Я вже 22 людей відправив нагору.
Сміт сказав, сім тіл.
Я знайшла трьох.
Це Лі, Тревіс та Мак-Келлен...
і руки в Мак-Келлен були ще теплі, тож я знаю, що це Мак-Келлен.
Тобто, вона живе на три поверхи вище, а я дві години тому зуби чистила.
-Я зачинила східні двері. -Не картайся.
Тож загиблих, мабуть, більше.
Не думай про те, що було.
Дивися вперед. Глянь на мене.
Тепер на світло. Дивись.
Дивися на світло.
Капітане, батискафів і човнів нема.
Зрозумів. Посилаю Нору в диспетчерську.
Емілі, з тобою все гаразд?
-Боже. Ти жива. -Норо?
-Гей. -Ти жива.
-Чувак. -Ненавиджу це.
-Ти щось чув? -Ні. Нічого.
Як охолоджувачі?
Не перевіряв. Глянеш?
-Так. -Глянь, чи там є хто живий.
Перебірки закрито.
Ось, тримай.
Хтось прибуде. Правда?
-Когось пришлють. -Не знаю. Дякую.
Я певен, що когось уже послали.
Але не так певен, що ми зможемо їх дочекатись.
-Норо. -Так.
То як там охолоджувачі? Який стан?
Нічого доброго.
Усі верхні палуби завалилися, охолоджувачі втрачено.
Реактор «Кеплера» цілком нестабільний.
Як це «нестабільний»? Ми всі загинемо?
-Про що ти, Норо? -Про термальні ядра.
Енергії нікуди вивільнятися.
Так, ця стажерка мене лякає.
Хтось може пояснити, що відбувається?
Асистентка з досліджень.
Ядро розплавиться – буде багато тепла.
Будуть миттєві закипання, вибухи. Не знаю до пуття.
Я дивлюся аніме. Це все, що я знаю.
О, аніме дивишся? Люблю аніме.
Ні, він має рацію. У нас 30 хвилин до розплавлення.
Вибух винесе нас нагору клаптями.
Нас збиратимуть по шматочку з поверхні.
Перебірку пошкоджено.
Так, народ, слухайте.
Рятувальних капсул немає, а субмарина вийшла з ладу.
І до нас більше не доходять радіосигнали.
І вся структура «Кеплера» зруйнована.
Капітане, сподіваюся, кінець гарний, бо все це...
-Таке непевне. -...непевне.
Йдемо до «Роубака».
До «Роубака»?
Півтора кілометра вниз і вбік.
-Ви про що? -Так.
Як нам туди дістатися?
Пішки.
Що?
Пішки.
Пішки?
Заради цього ви мене вигребли?
Я не можу пішки.
Нема скафандра.
Вислухайте мене.
Ось як ми зробимо.
Спустимося на дно до вантажного ліфта.
А тоді перейдемо тунелем доступу до станції «Мідпойнт».
Там зарядимо й почистимо дихальні апарати.
А тоді підемо за маркерами через плато аж до «Роубака».
Що, вийдемо в непроглядну темряву й підемо невідомо куди?
Без запасу кисню? Такий план?
Такий план.
Усім підходить? Норо, ти згодна?
Скафандри довго не витримають. Самі знаєте.
Не кожен з нас досвідчений підводник, і...
Це невідомо.
Я не намагаюся...
Ви визнаєте, що ми можемо загинути?
Так.
А ти визнаєш, що ми можемо й вижити?
Хіба стара станція «Шепард» не ближче?
Станції «Шепард» нема. Там нічого нема.
Народ, вам треба це почути.
Це щось хороше?
Хоч щось хороше є? Будь ласка.
Це останній виклик із місця буріння.
СОС, СОС!
Пошкодження категорії десять...
Що то в біса був за шум?
Температура зовні зросла на десять градусів.
Чудово, нам буде тепло йти через плато.
Вода так не шумить. Це неможливо.
Залишкові поштовхи землетрусу?
Ми пробурили надто глибоко.
Це тектонічні плити, про які я завжди кажу.
Це божевілля. Просто божевілля.
Йдемо до «Роубака».
Що таке? Якщо треба, то треба!
Правду кажу?
Гаразд, компроміс. Я можу збавити звук.
Емілі.
Зніми штани. У скафандр не влізуть.
Палуба А пошкоджена.
Перебірки герметизовано.
Затоплення припинено.
Комусь доводилось виходити назовні?
Довше, ніж для ремонту труби.
Просто пройтися?
Ні.
Перевірте, чи достатньо шоломів. Нам треба шість справних.
Агов, Норо.
Гей.
-Дякую. -Нема за що.
Ну як справи?
Готова?
Гаразд.
І ці теж порвані? Та ну!
Ох, це буде лажа.
Давай.
Вибачте!
Так?
Надягай скафандр.
Повітря вистачає.
Дякую.
Так, приберіть це лайно з палуби.
Що думаєш?
Що мені дуже не сподобався той запис.
Треба щось прихопити.
Так.
Слушна пропозиція.
Так. Дай-но огляну твою спину.
Гаразд. Остання перевірка.
Ходімо.
Так, слухайте.
Стежимо за швидкістю спуску й дотримуємося правил безпеки.
Пам'ятайте, ці скафандри небезпечні.
Що такого смішного?
-Я не можу. Не можу. -Можеш.
Можеш.
Усе гаразд. Це просто спуск ліфтом.
До вагової станції є світло. Йдемо вздовж труб.
Ти можеш. Ходімо.
Знаєш, що найстрашніше на американських гірках?
Чекати в черзі.
Правда ж?
Я увесь час буду поряд. Кожен крок.
Головний місток пошкоджено.
Треба йти.
Увага. Усі в басейн.
Так, треба йти.
То було одразу над нами.
Цей наступний. Ходімо.
Структурну цілісність пошкоджено.
Ведіть униз.
«Коли не знаєш, куди йдеш, однаково, яким шляхом іти».
Чувак.
Що? Це не я, Норо. Це з книжки.
Ходімо.
Знаємо, читати ти не вмієш.
Нікого не хочу лякати, та щойно опинимось на глибині,
доведеться перескочити у вантажний ліфт
Увага, зараз.
Холера. Зовнішній люк розтрощений на друзки.
Усім приготуватись. Візьміться за щось, бо тиск страшенний.
Відчиняйте.
Якщо відчиниться, все буде добре.
Капітане, не знаю, що з ним.
Не припиняй.
-Родріґо. -Народ, що відбувається?
Не відчиняйте дверей!
От холера!
Залишайся на місці. Заплющ очі.
Усе гаразд, Ем. Усе добре.
-Послухай. Заплющ очі. -Ти в нормі.
Ходімо, Емілі. Підійди до краю.
Тепер треба стрибати.
Норо, він загинув.
Твоя черга. Стрибай.
Він знав, що той шолом несправний.
Тобто я знаю, що він знав.
Послухай.
Я знаю, як це. Знаю, що це несправедливо.
Але тобі доведеться цим скористатися.
Так. Гаразд.
Ходімо.
Що швидше залишимо станцію, то краще.
Я ніколи не бачила, як гине людина.
Я бачив, як гинуть.
Не бачив, як западаються всередину.
Із чого смієшся?
Згадую одну штуку, яку іноді робив Родріґо.
Хвалився, що знає новий анекдот, і розказував той самий старий.
Я з нього сміявся.
Що за анекдот?
Що сказала риба, коли вдарилася об цегляну стіну?
«Тупо».
Дурний жарт.
Схоже, на палубі під нами щось є.
Схоже на сигнал тривоги з котроїсь капсули.
Це далеко?
Ще 200 метрів.
Чому вона не пливе на поверхню?
Може, заряджена лише наполовину.
Точно зупинилося на платформі під нами.
Хтось вижив.
Може, й вижив.
Народ, комусь доведеться надягти скафандр.
Емілі, твій шанс на подвиг.
Що?
Та я жартую.
Ось, візьми.
Заповідаю тобі кролика.
Якщо він не виживе –
з'являтимусь тобі як привид.
Ходімо, хлопці.
Невідомо, скільки у нас часу до вибуху «Кеплера».
Ходімо, заризикуємо життям.
-Бережіть себе. -Скоро повернемось.
Пол здурів. Правда ж?
Так. Мабуть.
Капітане, а що робити?
З тілом, якщо знайдемо.
Хтось, можливо, вижив, Поле.
Добре.
А гіпотетично?
Наприклад, натрапимо на тіло, а воно мертве.
Візьміть щось, що можна буде віддати його сім'ї.
Ясно. Я знаю, що робити.
Невже? Ти в нас універсальний солдат.
І ми спускаємося...
три, два, один.
Ми сіли.
Гаразд. Готовий?
Так.
Так!
Треба встигнути, поки «Кеплер» не впав нам на дупи.
Добре.
Увімкни всі камери, які у нас є.
Довго можна вижити в капсулі?
Без електрики – недовго.
Особливо на цій глибині.
Увага, починаємо вашу декомпресію.
Хтось із вас одружений?
Я був.
Діти є?
Донька.
Скільки їй?
Чотирнадцять.
Складний вік для дівчинки.
Ну, це такий період. Мине.
Їй не 14.
Еллі? Їй стільки ж, як і мені?
Я сказав 14? Я так сказав?
Так.
Не знаю, чому я так сказав.
Плутаєтесь, стариганю.
Помалу впадаєте в маразм.
Власне, це нормальна неврологічна реакція.
-Коли дивишся у вічі смерті, час... -Послухай.
Ти не помреш. Ясно?
Гаразд.
Найгірша на світі ідея.
Усе одно зробімо це.
Шоломи є. Герметизовані й заправлені.
Собака в когось є?
Пускай, Норо!
Пускаю.
У мене корґі.
Ще не видресируваний, тож поводиться – просто жах.
Не думала, що мені так його бракуватиме.
Так, люк задраєно. Ми назовні.
Режимі повної готовності.
Увімкни, будь ласка, прожектори.
Капітане, платформа не дуже стабільна.
Не знаю, як довго нам варто тут бути.
О боже.
Хлопці, йдіть далі.
Метрів із 20.
Перевірте праворуч.
Я ні біса не бачу. Праворуч від нього чи від мене?
Що то в біса таке?
У мене шиза, чи тут пташка щебече?
Ми тут нагорі нічого не чуємо.
Капітане, не мовчіть.
Уже близько? Ми тут нічого не бачимо.
Чесно кажучи, ви мали б бути просто перед нею.
Добре.
Ні біса не бачу.
Стривайте.
Ви це бачите?
Холера.
Що в дідька сталося з цією штукою?
Її наче розчавило. Тут щось є.
Щось по всій капсулі.
Ви це бачите?
Що це таке?
Мені б подивитися ближче. Можливо, якісь водорості.
Ви коли-небудь таке бачили?
Це наче...
Не схоже на водорості.
Усередині хтось є?
Порожньо.
Я щось знайшов.
Гаманець.
Чудово. Можемо скористатися кредитками.
Що ж, капітане, тіла немає,
тож уклінно просимо дозволити нам вшитися, поки...
Забудьте. Тіло є. Заплуталось...
Нехай вертаються.
...у цих пасмах.
Чувак, не лізь туди. Вертайтесь.
-Вертайтесь. -Стривай.
Бачите його спину?
-Ви це бачите? -Повертаймо їх.
Так, хлопці, назад.
Поле.
Сміте.
Поле.
Що з цим тілом діється?
Тиск його що, розрідив...
Поле, не рухайся! Боже!
Що це за істота?
Я знаю лише те, що воно жерло труп, а тоді кинулось на мене.
Ем, що ти робиш?
Просто шукаю, де у нього...
Ні, ні!
От бачиш?
Шукаю, де у нього рот.
Воно ще живе?
-Ні, ні. -Бо я його уб'ю.
Гадаю, я торкнулася нерва.
Норо, скільки нам іще залишилось?
Ще двісті метрів від дна.
У нього немає очей.
Як вони реагують на світло?
Боже мій, погляньте.
Може, вони як нічні метелики.
Підводні метелики.
Наче кігті.
Гадаю, це може бути новий вид.
Нам дозволять придумати назву?
Я його підстрелив. Мені й називати.
Я таких форм життя на цій глибині не бачила.
Хіба що ми пробурили гідротермальну кишеню.
Якщо запас тепла міг підтримувати життя...
Знову?
Усім зберігати спокій.
Боже мій.
Норо, що у тебе?
Нічого. Це не лише світло. Уся система відмовила.
Перемкни на нейтралку. Допливемо дрейфом.
Так.
У нас є доступ до кабелю?
Якщо зможемо від'єднатися, звісно.
Що це було?
Краще б не якесь гівно з тих, що у «Двадцять тисяч льє під водою».
-Поле! -Якого біса?
Та жартую. Але схоже, що щось там є.
Невдалий, певне, момент для запитань, але це що, дитинча?
Не слід часом зачинити двері?
Я зачиню. Я зачиню двері.
Гаразд.
Треба придумати, як спуститися.
Ми повністю від'єдналися. Не знаю, чому не рухаємось.
-Холера! -Боже мій!
Що то в біса було?
-Боже! -«Кеплер» вибухнув!
«Кеплер»!
Холера! Холера!
«Кеплер»!
Треба рухатись! Капітане!
До шлюзової камери!
Слід відкрити зовнішній люк, перш ніж ми вдаримося об дно!
Інакше нас розплющить! Уперед!
Пускайте воду!
Шолом, негайно! Посвітіть мені!
Допоможіть!
Тримайтеся!
Ми тут. Відкрити люк!
Гаразд. Добре!
Тікайте! Тікайте!
Обережно!
Норо!
Гей, народ! Я тут!
Ідіть на зелене світло! Я при вході!
Обережно, Сміте!
Емілі, обережно!
Не розплющуй очей!
Не розплющуй!
Не знаю, що сталося.
Ану беріть його!
До входу в трубу!
Ну ж бо!
Не можу відчинити бісових дверей!
Сміте, чуєш мене?
Усе буде гаразд, друже. Усе буде добре.
РОЗГЕРМЕТИЗОВАНО
ГЕРМЕТИЗОВАНО
Заходьте!
Відтягнімо його від дверей!
Підніміть його.
Підніміть його!
Що сталося? Що тобою?
Надихався випарів. Минеться.
Його очисник кисню пошкоджено.
Ми ж усі це бачили? Там є живі істоти.
Наші життя псу під хвіст!
Чуєте? Там щось є.
Боже мій.
Поле, припини. Це уламки падають.
Норо, виклич транспорт.
Гаразд.
Поглянь на мене.
Як твій зір?
Усе добре.
Усе буде гаразд, друже.
Я не знаю коду. Не можу зайти.
Вуха.
Та ну його.
Допоможи.
Раз, два!
Усе буде гаразд, друже. Так.
Доїдемо на цьому до станції «Мідпойнт».
ТУНЕЛЬ ДОСТУПУ ДО ГЛИБИННОГО БУРА ГЛИБИНА: 10.3 КМ
Проїхали пів дороги.
Ще половина.
Поле, зупини візок. Він не проїде по такій воді.
Зупини.
Води багато.
Помпи, мабуть, заклинило.
Що буде, якщо вони не ввімкнуться?
Хтось хоче відповісти на це питання?
Ні?
У книжці Аліса так багато плакала, що мало не втопилася у власних сльозах.
На щастя, вміла плавати.
Після цього важкенько їй довелося.
За нами точно щось слідкує.
Так. Ще трохи, і я обісруся.
Здається, хтось отримав посилку з дому.
Кукурудзяні палички і...
Яка іронія.
Люблю ці тістечка.
Це чиїсь речі.
Це все чиїсь...
Боже мій.
Не зупиняйтеся.
Так.
Ну ж бо, народ, ми майже дійшли. Ще метрів триста.
Це тут?
Вернутись не вийде.
Що це означає?
Надто тісно.
О ні.
Слід знайти інший шлях.
Я найменша. Я перевірю.
Ось.
Добре.
Давай причеплю тебе своїм кабелем.
Закріплено.
Дякую.
Я пройшла. Тут відкрито.
Гадаю, ви точно зможете пройти. Тісно, але...
Гаразд.
Відправляємо Емілі.
Так, добре.
Закріплено.
Капітан пішов.
Гей, сюди.
Непогано.
Гей.
Як тримаєшся?
Нормально.
Я хотів це з'їсти, але
ми з Маленьким Полом вирішили віддати твоїй дівчині.
-Тістечко. -Ага.
Тістечко.
Дякую, чувак.
Вона така класна.
Аби лишень цього не зіпсувати.
Так.
Сміте.
Твоя черга. Іди.
Капітан пройшов. Тепер я.
Увага. Я йду.
Як ти там, друже?
Хочеш свою кролячу грілку?
Так, забудьмо. Ми заходимо.
-Усе гаразд? -Так.
Поле, чуєш мене?
-Усе гаразд? -Так.
Що це?
Поле, ти мене чуєш?
Не барися. Ходімо.
Поле, ти мене чуєш?
Ми тебе витягнемо.
-Гаразд, тягніть. -Добре.
Тягнемо.
-Тягни. -Я тягну.
Тягніть.
Холера.
Тримай.
Ну ж бо!
Витягли.
Ти мене до всирачки налякав.
Позаду щось є. Якесь лайно, схоже на привид.
Це не смішно.
Що з моїм кабелем?
Відчепи. Заплутався.
-Ясно. -О ні!
Тримаємо.
Відчепи, відчепи!
Я намагаюся.
Візьміть Маленького Пола!
Дайте шолом!
Воно тягне мене під воду!
Вислизає! Шолом!
-Надягніть шолом! -Шолом, негайно!
-Тримайте! -Намагаюся!
-Хапайте його! -Не можу втримати.
Не можу вхопити!
-Хапайте його! -Тримаю.
Холера!
Не втримаю!
Боже мій!
Поле!
Вийдіть із води!
-Емілі, йди! -До перебірки!
СТАНЦІЯ «МІДВЕЙ», БУР КЛАСУ «ПОСЕЙДОН» ГЛИБИНА: 10.46 КМ
Усім, усім. Говорить капітан Люсієн.
Ми на станції «Мідвей». Вона зазнала серйозних ушкоджень.
Хтозна, чи довго вона витримає.
Чи хтось мене чує?
Воно вирвало його зі скафандра.
Просто видерло зі скафандра.
Що це могло бути?
Негайно починайте евакуацію на поверхню.
Усім, усім, хтось мене чує?
Оглядова вежа онлайн.
Що відбувається?
Цей бур важить 6 000 тонн.
Як можна було так його зруйнувати?
Це ми зробили.
Ми пробурили дно океану.
Ми забагато взяли.
І тепер океан відбирає своє.
Нам на цій глибині не місце.
Нікому не місце.
Вона не помиляється.
Слухайте.
Я розумію, Пол загинув...
та нам не можна тут залишатися.
А що зі Смітовим скафандром?
Дай подивлюся на твій очисник кисню.
Дивись.
Ну як?
Цей скафандр не витримає.
Вам доведеться піти без мене.
Я буду баластом.
-Я не можу втратити ще одного. -Я теж.
Припини.
Так, Сміте, зіприся на мене.
Дихай часто й неглибоко.
Гаразд.
Усе буде гаразд. Я з тобою.
Це позначка 21.
Тепер треба просто йти за ними через плато.
Станція «Роубак» буде на нульовій позначці.
Що ти побачила?
Не знаю.
-Щойно помітила. -Боже!
Я теж побачив.
Зафіксуйте це.
Що то було?
Що то в дідька було?
Де воно?
Вимкніть ліхтарі.
Не ворушіться.
Я увімкну інфрачервоний ліхтар.
Норо, ти ловиш моє відео?
Так.
Сміте?
Де Сміт? Норо?
-Де він? -Бачите його?
Куди він дівся?
-Сміте! -Емілі.
-Сміте! -Сміте!
Емілі. Допоможи.
-Це його нога. -Я йду.
Прикріплююсь до вас.
Бачу його.
Він зі мною.
Живий.
Я його витягну.
Гаразд.
Штовхайте. Ми схопимо за ноги.
Сміте, ти нас чуєш?
Сміте, озвись! Чуєш нас?
Я заберу зброю.
Що? Облиште ту зброю.
Капітане, облиште.
Капітане.
Кепе, що ви робите?
Норо! Ні!
-Норо! -Ні!
Ні!
Норо!
Усе гаразд?
Я тебе не бачу. А ти мене?
Норо!
Де ви?
Я під тобою. Бачиш мене?
Капітане, ви мене чуєте?
Норо.
Де ви?
Я тут. Унизу.
Я увесь заплутався. Бачиш мене?
Так.
Тримайтеся.
Де воно?
Не знаю.
Витягни мене.
-Гаразд. -Холера.
Гляну, як вам допомогти. Тримайтеся.
Дістанеш до мого ножа?
Що то було?
Норо.
Воно повернулося?
Що ти бачиш?
Воно повернулося?
Норо!
Я вас тримаю. Я з вами.
Я з вами.
Рівень тиску критичний.
Ми надто швидко спливаємо! Тиск нас обох уб'є!
Будь ласка, сповільніть підйом.
Норо.
Відпусти.
Цілісність скафандра: десять відсотків.
Норо, поглянь на мене.
Пусти, чорт забирай!
Ні, не можу. Не можу.
Чотири відсотки.
Три відсотки.
Ні, ні.
Два відсотки.
Усе буде гаразд.
Не робіть цього!
Один відсоток.
Не робіть цього!
Емілі, чуєш мене?
ШЕПАРД
БУР «ШЕПАРД», СТАРИЙ ЕКСПЕДИЦІЙНИЙ БЛОК ГЛИБИНА: 10.78 КМ
Емілі, Сміте, ви мене чуєте?
Я ще жива. Я на старому бурі «Шепард».
КОМАНДНИЙ ПІДХІД ПРАЦЮЄ
Капсул немає, але можна дихати. Тут є повітря.
Якщо ви там...
РОБОТА НАОДИНЦІ СУПЕРЕЧИТЬ ПОЛІТИЦІ КОМПАНІЇ
Мене хтось чує?
Емілі, ти мене чуєш?
Люди, ви мене чуєте?
Капітане.
ЛЮСІЄН
ВІЧНА ПАМ'ЯТЬ ЕЛЛІ ЛЮСІЄН, 14 РОКІВ
Еллі.
Мені так прикро.
ЗАПРОПОНОВАНА ТОЧКА БУР «РОУБАК»
Народ, я просто говоритиму. Не знаю, чи ви мене чуєте.
Я йду по південно-східній лінії.
Йду за позначками.
До «Роубака».
Колись я так любила океан.
Він був для мене, наче гігантська чашка Петрі.
Ем, це ти?
Я знаю, що в тебе є...
окрема гавайська сорочка на кожен день тижня.
Емілі, я тебе чую. Це ти?
Навіть попри те, що я не знаю тебе за межами цієї чашки Петрі.
Емілі.
Та я знаю, ти мене слухаєш.
І змушуєш мене сміятися.
Я тебе кохаю.
Ти це знаєш?
Ем!
Емілі!
Я хотіла, щоб ти знав.
Емілі!
Гей.
Ем, я одразу за тобою.
Гей, чуєш мене?
Гей, Емілі.
-Емілі! -Ні! Прошу!
Прошу, залишся!
Емілі, зупинись!
Емілі. Гей. Емілі.
Ем. Розплющ очі.
Емілі, розплющ очі. Це я.
Я з тобою.
-Я тут. -Норо, я гадала...
-Усе гаразд. -Норо...
Норо, я гадала, ти загинула.
Як Сміт? Живий?
Так.
Він тут. Живий.
Тільки це й має значення, так?
Так.
Давай, вставаймо. Іди сюди.
Я не дуже далеко зайшла.
Жартуєш?
Я так тобою пишаюся.
Якщо чесно, я й повірити не можу.
У тебе повітря, мабуть...
Дай перевірю, як у тебе.
Ні, я просто...
подумала...
що треба просто йти.
Добре. Це хороший план.
А капітан?
Бери Сміта. Гаразд?
Не думай про це. Ходімо.
-Боже, я наче під кайфом. -Ще й задарма.
Це тому, що кисню мало.
Я не відчуваю пальців.
Як звуть твого собаку?
Тенні. А твого?
Симпатично. Джим.
Джим?
Джеймс, якщо нашкодить.
Хоч то був пес мого нареченого.
Ви з ним порвали?
Ні.
Аж ніяк.
Він був найкращим другом Сміта.
Ми всі разом пірнали.
Якось він хотів піти увечері. Я була втомлена. Відпустила самого.
Він усе не вертався. Я зрозуміла – щось сталося.
Я подзвонила рятувальникам і пішла його шукати.
І не змогла знайти.
Вибач. Не треба тобі зараз такого слухати.
Мені так прикро.
Це відчуття, коли ти безсила щось змінити.
Мене це мало не вбило.
Я взяла зі Сміта слово, що він тут про це не згадуватиме.
Ти дуже його кохаєш?
Так.
Це так круто.
Просто тягни та й усе.
Що це?
Що це за світіння?
Це бур.
Це «Роубак».
Боже мій, ми дійшли.
СТАНЦІЯ «РОУБАК», КЛАС «ТРИТОН» ГЛИБИНА: 11.1 КМ
Ходімо.
Ми майже дійшли.
Майже. Туди, до зеленого світла.
Що це таке?
Вимкни ліхтарі.
Боже мій.
Звідки вони беруться?
Двері отам.
Онде.
Вони наче сплять. Чи впали у сплячку.
Подумаймо, як потрапити всередину.
Увага. Рівень кисню критичний.
Пі, пі.
Це, мабуть, недобре.
Іди. Емілі, іди, не стій.
Тягни Сміта до дверей.
Емілі, забери його. Йди.
Емілі, йди.
Іди!
Емілі, йди!
Бля!
Що за...
От холера!
Норо!
Увага. Рівень кисню критичний.
Рівень кисню критичний.
Увага. Рівень кисню критичний.
Рівень кисню критичний.
Увага. Рівень кисню критичний.
Секундочку.
Сміт.
Зараз.
Сміте.
Ідіть до найближчої палуби капсул для негайної евакуації.
Ходімо, треба йти до капсул.
Іди, друже.
Негайно розпочати евакуацію на поверхню.
Мушу знайти каталог.
Палуба G пошкоджена.
Затоплення локалізовано.
Бля.
Давайте, давайте.
Ласкаво просимо на борт «Роубака». Цебур класу «титан» від «Тіан Індастріз».
Сюди!
Він видобуває неймовірні 140 мільярдів тонн сировини на рік.
«Роубак» – майбутнє «Тіан Індастріз» у царині виробництва енергії.
-От холера. -«Тіан Індастріз».
Ми маємо для вас великі несподіванки.
Ласкаво просимо на борт «Роубака». Цебур класу «титан» від «Тіан Індастріз».
Ходімо. Сюди!
Перебірки герметизовано.
Затоплення локалізовано.
Ні, ні!
Командний місток пошкоджено.
-Сюди! Ходімо! -Затоплення локалізовано.
Ласкаво просимо на борт «Роубака». Цебур класу «титан» від «Тіан Індастріз».
Мерщій, мерщій!
Палуба F пошкоджена.
Перебірки герметизовано.
Затоплення локалізовано.
Швидше.
Ідіть до найближчої палуби капсул для негайної евакуації.
Так!
Негайно розпочати евакуацію на поверхню.
Так!
У НЕРОБОЧОМУ СТАНІ
НЕСПРАВНА
Увага. Капсула в неробочому стані.
Усе готово, Норо?
Капсула в неробочому стані.
Так.
Так, усе готово.
-Капсул усім вистачить? -Так.
-Точно? Скільки їх? -Три.
-Три? -Так.
-Іди перша. -Ми за тобою.
-Давайте ви. -Нізащо.
Спершу ви. Я останній.
-Я останній. -Залазь.
Обережно, голова.
Палуба F пошкоджена.
Ти мусиш вибратись, чуєш?
Обіцяєш?
Обіцяю.
Затоплення локалізовано.
Слухай, дякую, що тягла мене по океанському дну.
Нема за що.
Але більше нізащо в світі.
Маєш рацію.
Процес запуску активовано.
Скоро побачимось. Усе.
На. Візьми.
Віддай його батькам абощо.
Холера. Маленький Пол.
Скажи, що він був моїм улюбленцем.
-Гаразд. -Бувай, друже.
Негайно розпочати евакуацію на поверхню.
Давай, твоя черга.
Я можу й остання. Усе гаразд. Серйозно, йди ти.
Ні. Залазь.
Ні, серйозно.
Ця штука некерована. Лізь.
А що з нею?
Залазь у капсулу.
Емілі, я її полагоджу. Нема часу.
-Я тебе не залишу. -Лізь.
Ні. Ти його не залишиш.
Палуба B пошкоджена.
Якщо залишишся, то загинеш. Тоді навіщо це все?
Разом її полагодимо.
У нас немає часу. Лізь у капсулу.
Гей! Що ти... Норо.
Знаєш, що б я зробила
в останню мить із Семом?
Будь-що.
Іди. Перед тобою все життя.
-Ні. Норо, припини. -Емілі.
Припини!
Вибач.
Сиди тут.
Процес запуску активовано.
Ти щоб теж вибралася, ясно?
Усе буде гаразд.
Ясно?
Палуба B пошкоджена.
Перебірки герметизовано.
Ідіть до найближчої палуби капсул для негайної евакуації.
Негайно розпочати евакуацію на поверхню.
Палуба A пошкоджена.
Перебірки герметизовано. Затоплення локалізовано.
Ідіть до найближчої палуби капсул для негайної евакуації.
Негайно розпочати евакуацію на поверхню.
Виявлено аномалії тиску.
Стануться події, які змусять тебе почуватися безсилою...
змусять почуватися нікчемною.
Та це омана.
Це тільки емоції.
Негайно розпочати евакуацію на поверхню.
Іноді треба просто приборкати емоції.
І почати діяти.
Сторонні об'єкти наближаються до капсул.
Контакт через 60 метрів.
Доступ до ядра реактора відкрито.
Знаєш, на чому ми сидимо?
На величезному запасі енергії. Якій ніде дітися.
СИМУЛЯЦІЯ ВИБУХУ РЕАКТОРА
Плавлення активної зони почалося.
Одна хвилина до зруйнування.
У нас 60 секунд.
У темряві втрачається відчуття часу.
Чотири, три, два, один.
Тож запалімо це гівно.
ДВОЄ ВРЯТОВАНИХ ПІСЛЯ АВАРІЇ НА БУРОВІЙ
КОМПАНІЯ НЕ ДОЗВОЛЯЄ БРАТИ ІНТЕРВ'Ю У ПРАЦІВНИКІВ
КОМПАНІЯ ВІДМОВЛЯЄТЬСЯ ВІД ДОПОМОГИ УРЯДУ
«ТІАН ІНДАСТРІЗ» НЕ ПОДАЄ ДЕТАЛЕЙ АВАРІЇ В ОКЕАНІ
ПІДОЗРІЛІ АНОМАЛІЇ СУПРОВОДЖУЮТЬ ІНЦИДЕНТ
ТАЄМНО
АВАРІЯ НА БУРІ «РОУБАК»
ОПИТУВАННЯ ДВОХ УРЯТОВАНИХ БУДЕ ЗАСЕКРЕЧЕНО.
ЗАПИСИ КАМЕР СТЕЖЕННЯ ЗНИЩЕНО ПІД ЧАС АВАРІЇ.
НЕГАЙНА ОЧИСТКА І ВІДБУДОВА
«ТІАН ІНДАСТРІЗ» ПОНОВИТЬ БУРІННЯ
ДЕТАЛІ МИНУЛОЇ АВАРІЇ УСЕ ЩЕ НЕЯСНІ
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Переклад субтитрів: Наталія Наконечна