Den riktige kombinasjonen er å si at X er én av disse
og to av disse.
Vi ser på ligning nummer to.
Hvis jeg lager et bilde som oppfyller alle X-, Y- og Z-punktene
som løser denne ligningen,
så, for det første, er ikke startpunktet en av dem.
Hvis X, Y og Z er null, vil det ikke løse den.
Hvilke punkter løser den?
Vi kan se hvis X er én og...
Katelyn Ogden var mange ting,
men hun var ikke særlig eksplosiv...
...i noen form.
Hun var en sommerkjole-person...
...søt, flyktig, uskyldig.
Hun var snart Dalton-tvillingenes
største marihuana-kunde på Covington High.
Det er ingen grunn til å poppe som en kvise.
Hun er over hele meg!
Hun sprutet på oss alle.
Jeg kjente ikke Katelyn godt. Hun var bare en klassevenninne.
En jeg satt bak og gikk forbi i gangen hver dag
fra barnehagen til sisteåret.
Vi var ikke i samme gjeng.
Mange likte henne. Spesielt gutter.
Jeg skulle be henne på ballet.
Hun var så pen.
Jeg skulle bare velge motellrom.
Hun var så fordomsfri.
Jed Hayes var spesielt knust.
-Mara! -Herregud, Tess!
-Herregud. Hva skjedde? -Katelyn eksploderte.
Hva? Som en bombe?
Nei. Som en ballong?
Hva?
Herregud, skoene dine.
Alle skjønte at Katelyn Ogden ikke var en selvmordsbomber,
siden Katelyn Ogden var den eneste som eksploderte.
Pulten ble ikke skadd i Ogdenblast.
Skaden på klærne var kosmetisk.
Dette er feil. Hun var bare et barn.
Det var feil. Hun var bare et barn.
Dette er kvalmende.
Og det var kvalmende.
Etter denne uhørte hendelsen
ble hele klassen tatt med til politistasjonen.
Det var veldig spennende.
Vi ble spurt viktige spørsmål som:
Sa Katelyn noe mistenkelig?
Om at hun ville sprenges? Hele tiden.
Jeg tullet.
IKKE HJELPSOM
Så tok de klærne våre og lot oss dusje.
Får jeg dem tilbake?
Vil du ha dem tilbake?
Jeg vasket bare håret mitt.
Så ga de oss grusomme joggedresser og ba oss vente.
Det var som en Cronenberg-film.
Hva tror du skjedde?
-Romvesener? -Det var ikke romvesener.
Hun var der, så var hun borte.
Det er urettferdig.
Hun var så grei. Jeg skulle be henne på ballet.
Hun var veldig fordomsfri.
Når slipper de oss ut herfra?
Når de vet at det ikke skjer igjen.
Når hva skjer igjen?
Det skjedde igjen.
Det skjedde mange ganger.
Jeg skal ikke på skolen i morgen.
Du sier ikke det.
-Er du sulten? -Egentlig ikke.
Vil du prate?
Jeg vil bare legge meg.
Ok, jenta mi.
-Vi trodde det var en skoleskytter. -Pappa...
Vi fikk ingen informasjon. De sa ingenting.
Vi er så glade for at du er ok.
Og at klassekameratene dine er bare vanlige drittsekker og ikke onde.
Det er i det minste positivt.
God natt.
Ukjent
Jeg har vært forelsket i deg i to år.
Ikke send et dickpic.
Den er litt skjev.
Det er så teit.
Send flere.
Den er grei.
-Er denne sangen... -Ja, den er seksuell.
Bra.
Jeg har alltid lurt på hva som skjer med dem når noen dør.
Faen heller.
Jeg trenger dop.
Sopp?
-Sopp? -Nei.
Ja. Det er som marihuana, men en sopp.
Jeg har aldri tatt sopp.
Dette er en perfekt tid å starte på.
Det er en elendig tid.
Jeg starter gjerne.
Du blir syk.
De brygges først for å unngå å bli syk. Urbefolkningen gjør det.
-I latte med gresskarsmak? -Ja.
Gresskar. Thanksgiving.
Her.
Faen. Jeg elsker det.
Tess McNulty og jeg har vært bestevenner siden barneskolen.
Vil du være bestevennen min?
Selvfølgelig.
Da den verdiløse faren til Tess dro, dro vi til stranden i noen dager.
Vi så noen kule jenter i kimonoer
som røykte vannpipe med tærne i sanden.
Det skal vi også gjøre.
Det er fortsatt planen vår.
-For Katelyn. -For Katelyn.
Nei.
Stopp!
Dette er... Sett...
Er du ferdig?
Jeg kjente Katelyn gjennom sosiale medier.
Ja, jeg også.
-Skulle hun på college? -Jeg vet ikke.
Jeg vet at hun ville bli journalist.
Vi har for mange journalister allerede.
Fikk hun seg i det minste et ligg før det skjedde?
Ja. Hun var ei tøs.
Bra for henne!
Enig! Kjør på når du har muligheten.
Problemet er high school-guttene.
Jeg gleder meg til å bli gammel og en cougar.
Jeg skal si: "Kom hit, unge mann, og behag meg."
Kan jeg sette meg her?
Tess, ikke snu deg, men en gutt stirrer på oss.
Han stirrer på deg.
Det stemmer.
-Hei, Dylan. -Hei, Mara.
-Hei, Tess. -Hei, Dylan.
Takk.
-Hvordan går det? -Ok.
Den beste minnegudstjenesten jeg har vært på.
Den beste begravelsen også.
Andre beste for meg.
Pappas var bedre.
Fy søren, Dylan.
Ogden-familien kan øke innsatsen neste gang.
Fy søren, Dylan.
-Ødelegger jeg småpraten? -Som slutten på Dr. Strangelove.
-Er ikke den filmen litt ødelagt? -Jo, den er det.
Hva skjer?
Ja, hva skjer?
Jeg trodde det ville bli rart å snakke med deg i begravelsen.
-Rart? -Det er et adjektiv.
Ja, jeg vet at det...
Fy søren!
-Det er du! Du er forelsket i meg. -Hallo.
-Hva er det? -Det er dickpic-Dylan.
Sendte du et dickpic?
Nei, det hadde vært ekkelt!
Han sendte et blide av Richard-er.
-Det er verre. -Hvordan da?
-Hvorfor sendte du den? -Richard-ene?
Nei. Erklæringen din.
Katelyn eksploderte i mattetimen,
og det fikk meg til å tenke på livet, på en ironisk måte,
og på hva som hadde skjedd om jeg hadde poppet.
Så sa du at det kan skje igjen,
så jeg tenkte at jeg måtte gjøre ting, i tilfelle hun har rett.
Vil du bli med meg på dametoalettet?
Kom igjen. Det blir gøy.
Hun må gå og kaste opp,
fordi hun har drukket sopp,
og noen må holde håret hennes.
I så fall...
Vanligvis greier jeg å holde på dopet.
Jeg pleier ikke å ta dop.
Dette er en rar og uvanlig tid.
Det er sant.
Det er mange av deg.
Hvor mange?
Jeg spyr om jeg teller, men mer enn én.
Så fantastisk.
-Dere bør kline. -Ok.
Hvordan gjør jeg det?
Med tungene deres.
Fy søren.
Jeg så at Katelyns far tok av klistremerket hennes fra bilen.
Jeg har alltid lurt på hva som skjer med dem når noen dør.
Det som skjer, er at jeg tar sopp.
Så du da Katelyn...
Eksploderte? Nei.
Gjorde du?
Jeg hørte det bare.
Så rart å være der uten å se det.
Jeg er trist for at jeg ikke så det, og jeg har dårlig samvittighet.
Nei, det må være så styrkende.
Styrkende.
Ok.
Går det bra?
-Takk for at du sa at du liker meg. -Ingen årsak.
Vil du bli med meg på homecoming-kampen?
Hva?
Jeg prøver å komme på en unnskyldning.
-Jeg kan gi deg flere. -Kom med dem.
-Kanskje fordi homecoming suger? -Ja, men det er gøy å gjøre narr av det.
-Så er det Halloween. -Ok.
Kanskje jeg bare er interessert i sex fremkalt av sorg.
Men med mer tøsete jenter enn meg.
Du hadde dratt da jeg spydde.
Det er sant.
Kanskje du ikke kjenner meg.
Jeg kjenner deg.
-Jaså? -Ja.
Vi har mange timer sammen.
Du er filmnerd. Du er ganske søt.
Faren din døde da masse gjødsel falt over ham.
Unnskyld. Jeg sa visst det høyt.
-Nå må du bli med meg på kampen. -Jeg må det.
-Unnskyld. -Nei, det går bra.
Jeg skylder på soppen.
Ok. Ja. Takk.
Pappa var bonde, men han døde av hjerteinfarkt.
Ryktet om at han ble drept av dritt er ikke sant.
Og umulig, hvis du har sett Tilbake til fremtiden.
Barn er slemme.
-Jeg er lei for det. -Det går bra.
Vi er alle slemme.
Dette var en rar dag.
Kvelden var ok.
Ja. Kvelden var ok.
Dette blir vel ikke en vanlig greie?
Rusen?
Nei. Jeg trengte bare...
Jeg vet ikke hva jeg trengte.
Har du grått?
Har du?
Jeg gråter hele tiden.
Det er ikke det samme uten blodet.
Jeg ser ut som en balldronning.
Jeg burde også kledd meg ut som en sexy heks.
Jeg er bare en vanlig heks.
Ingen kløft engang.
Du er sexy uansett.
Fy søren. De har bygget et alter.
Der er dickpic.
Hallo, Quaker Oats.
Skal du være Carrie?
Ja! Herregud, takk!
Det er bra. Det hadde vært kult...
-Ikke si det. -Katelyn ødela det.
Jeg mener, ikke med vilje...
Du gjør det verre.
Hatten din.
Kan du slutte? Jeg kjenner deg ikke.
Så, hva er greia, Hipster Oats?
Fotballaget vårt heter Quakers.
Ikke kostymet. Forelskelsen din.
Jeg vil ha en tidslinje.
Så...
Første skoledag.
Ny i byen etter at pappa døde.
Første gang jeg så deg var etter at Spiros introduserte meg.
Du må være Dylan. Velkommen.
Dette er Mr. Dylan Hovemeyer.
Han er ny, så ikke vær dere selv. Vær greie.
Det var et godt førsteinntrykk.
Noen uker etterpå så jeg deg på Moonlight,
og da Jed la armen sin rundt deg...
Og så, dagen etter valget...
Mara, hvorfor har du på deg det?
Fordi jeg sørger, for faen.
Du måtte sitte igjen på grunn av banningen.
Verdt det, for faen.
Det er klisjé, men sist vår skrev du et dikt
som gjorde at jeg følte at du forsto meg, selv om vi ikke snakket sammen.
Jeg la deg til på Facebook etterpå.
Av og til så jeg på bildene dine.
Jeg ga deg nummeret mitt, men du glemte det
eller lot være å lagre det.
Jeg håpet på å treffe på deg i sommer, men det skjedde ikke.
Så var det sisteåret og jeg tenkte: "Hvorfor prøve?" Vi skal på college.
Det gjorde meg trist, for du virket så kul og original.
Men så...
Da Katelyn døde, så jeg deg ikke.
Du hadde to sekker. En av dem var hennes.
-Går det bra med deg? -Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med den.
Jeg kan ta den for deg.
Når hva da skjer igjen?
Så sa du at det kunne skje igjen,
og jeg tenkte: "Kanskje jeg har kastet bort hele livet
med å forberede meg på et år som kanskje aldri kommer."
Så faen heller.
Jeg skal si hva jeg føler.
Jeg skal bruke sparepengene på en bil.
Jeg skal ikke være redd lenger. Jeg...
Hører du på meg?
Ja. Unnskyld. Nei.
Seriøst, det var flott.
Du må ikke tro at jeg ikke følger med...
Det ser ut som du tar bilder av kampen.
Nei! Ikke av kampen. Aldri av kampen.
Jeg venter på "Vi elsker kuk"-øyeblikket.
Jeg hadde aldri gjettet at du skulle si det.
Hør her.
Hver kamp stiller Harper Wie, Perry Love og Steve Cox, bare for et øyeblikk,
stiller seg opp for "Vi elsker kuk"-øyeblikket.
-Så umodent. -Det er det.
Jeg har et øyeblikk for deg da jeg visste at jeg likte deg.
Liker du meg?
Kanskje.
Det var for lenge siden.
Jeg satt der bare, og du så meg i øynene og sa:
"Mara... vi elsker kuk."
Mara... vi elsker kuk.
Skjedde det noe?
Perry Love var fyren som gjorde alt bedre.
Han var som et klimaanlegg. Så ble han nyheter.
HÅPET KNUST AV KJÆRLIGHETENS DØD
Alle ble nyheter.
Eksplosjonene fikk det sexy kallenavnet "Covington-forbannelsen".
DU ER COVINGTON-FORBANNELSEN
Helvetes forbannelse.
Forresten, Perry Love var homofil.
Det visste jeg ikke før minnegudstjenesten.
Da han kom ut til oss i sjette klasse, elsket vi ham.
Kom igjen.
Han var bestevennen vår.
Og vi er progressive.
Gutten vår...
Gutten vår var for kul for denne verdenen.
Det var et fint øyeblikk.
Det vi ikke visste da var...
Skolen er avlyst.
For hvor lenge?
Vi skal fortsette å søke på college.
Da er du klar når dette er over.
Nå kan dere ikke si:
"Ting var verre da jeg var ung."
Du har rett.
Du har det verre.
Herregud.
-Selvfølgelig kjører du ikke en Hyundai. -Den minte meg om en Springsteen-sang.
-Hvilken? -Den om melkebilsjåføren.
Er det en Springsteen-sang om det?
-Det får du finne ut selv. -Det finner jeg aldri ut.
Jeg kjøpte den i dag.
Hvorfor det?
Jeg sparte til en collegebil, men kanskje jeg dør i morgen.
-Jeg dro til forhandleren... -Av melkebiler.
Jeg så den og lo, og tenkte at andre også ville le.
Den var billig, så hvorfor ikke?
Bare den holder til skolen er over.
-Det burde vært skolens ordtak. -Uten tvil.
-Er du klar til å dra? -I melkebilen din?
Ja, for faen.
Nei, for faen!
Vi glemmer dem aldri!
Hvil i FRED
-Jeg elsker deg. -Jeg også.
Jeg elsker dere også.
Kan jeg få drinken? Jeg trenger den.
-Hvorfor? -Jeg tar den.
-Ok? -Ok.
Ha det gøy.
Vil du gå en tur?
Jeg elsker gåturer.
-Hvordan er drinken? -Den har mye tequila.
Drikker du? Ja, du drikker ren tequila.
Jeg mener... nei?
Jeg drikker bare øl.
Drikk på!
Vent.
Hva om alkohol får det til å skje?
Nei!
Hva tror du gjør det?
Jeg vet ikke.
-Det er ikke bra nok! -Jeg gjør ikke det!
Universets kosmiske vås, ikke sant?
-Lamt. -Unnskyld.
Jeg skriver en bok som heter Alle følelsene.
Den handler om en fyr, og når han tar på folk,
tar han følelsene deres og de dør.
Jeg ville fortelle deg noe om meg som ingen andre vet.
-Er du full? -Ja.
-Er du det? -Nei.
Hvor mange har du drukket?
Jeg vet ikke.
Pokker.
Fortell meg noe, bare for meg.
Etter pappa døde,
dro jeg til en gammel låve med en kassettspiller
og danset helt alene.
Til Bon Jovi.
Jeg gråt og danset,
spolte tilbake og gråt og danset.
Det er det tristeste jeg har hørt.
Og folk eksploderer.
Ikke bare folk.
De er avgangselever.
-Er det sant? -Ja.
Og vi har sluttet å gå.
Sjokkene står i kø.
Jeg har lyst til å kysse deg.
-Ja? -Ja.
-Vi bør vel dra? -Nei.
Du smaker som tequila.
Faen heller.
Spesialagent Rosetti. Takk for at dere kom, damer.
La meg være den første til å si at jeg er lei for det.
-Det går bra. -Det kunne ha vært verre.
-Vi kunne ha vært republikanere. -Det var morsomt.
Takk.
Driver dere og sprenger folk?
-Nei, ma'am. -Tror dere at det er noen som dreper dem?
Det har vi utelukket.
Med mindre det er en gal forsker eller trollmann løs.
Ungdommer blir sprengt i lufta, så det er vel en mulighet?
Hvis man tror på trollmenn.
Jeg vet ikke hva jeg tror lenger.
Aner dere hva som skjer?
Nei, ikke for øyeblikket.
Vi er nær ved å finne ut av det.
Eller, det er det de sier.
Så det du sier er at alt er kjørt.
Nei. Jeg sier at jeg trenger hjelp.
Alle er redde, og alle som er redde, vil det samme.
Og det er?
Å overleve.
-Akkurat. -Ja.
-Vi vil gjerne overleve. -Ja.
-Det hadde vært kult. -Bra.
Så gi meg noe.
Hva vil du ha?
Dop?
Det var det hun sa.
Tror hun dopet får oss til å eksplodere?
Det er ikke en anklage, men heller:
Hva faen er det som foregår, vi må utelukke ting.
Du sier ikke til Scully-wannabeen at de kom fra oss?
Ser jeg ut som Benicio Del Toro?
-Jeg vet ikke hva det betyr. -Ikke jeg heller. Jeg må se Traffic igjen.
Vi må diskutere det.
-Kjør på. -Ok.
Hva? Hva tror du?
Vi må kvitte oss med dem.
-Jeg fikk henne til å ta det. -Ok.
Vi er med. Hva vil du ha?
Det er det beste.
USA refunderer det.
-Så du kjøper... -Alt.
Gud velsigne Amerika!
Jeg henter nøklene.
Nøklene?
Vi har ikke dopet hjemme.
Vi gjemmer det.
Man vet aldri når purken kommer.
Jeg har et spørsmål.
Koffertrelatert?
Koffertrelatert.
-Drar fra Jersey i morgen. -Ja.
Stikker herfra.
Tror dere det er Covington?
Jeg vet ikke hva det er, og vil ikke vite det heller.
Hvordan har du hatt det?
Jeg holder ut.
Jeg har begynt å kline med en søt fyr.
Nei! Hvem?
Hovemeyer.
Verden er et sprøtt...
Faen! Gå!
-Faen. -Den er full av Joe.
Skynd deg! Jenna, kom igjen!
Vent. Jeg ser ingenting. Jeg...
-Trykk ned bremsepedalen. -Skoene hans er der.
Jeg flytter skoene. Bare styr.
Mara!
Mara.
Går det bra med deg?
Går det bra? Hvor er Joe og Jenna?
-Jeg tror de er døde. -Er de?
Jeg prøvde å få dem av, men jeg har dem i klærne.
Jeg trodde det var deg.
Nei. Joggedressen?
Jeg hadde ikke tid til å tenke.
Jeg tar ikke på denne.
Jeg ringte Rosetti.
Smart.
Hvordan var det?
Det var grusomt.
Hva pokker er dette ET-tullet?
Hei.
Kom dere unna ham!
-Kom dere unna ham! -Ikke ta henne!
-Sett henne ned! Slutt! -Fjern dere!
-Mara! -Slipp meg, nå!
-Mara! -Slipp meg, sa jeg!
Mara, jeg heter dr. Rolanda.
Vi er her for å hjelpe deg, ok?
Hjelp deg selv.
Ok.
Dette sjekker de vitale livstegnene. Det er alt.
Vi skal ta noen blodprøver.
Vi vil bare sjekke at alt er normalt.
Dere skal få dra hjem snart.
-Greit. -Det går bra.
ET.
Elliott.
ET.
Elliot.
ET!
Elliott!
ET!
Hei, Mara.
Mara. Hei.
Yo.
Hvor er vi?
Jeg vet ikke.
Jeg tror de utfører tester på oss.
Hele klassen er her.
De stilte masse spørsmål.
Som hva da?
Hva jeg har spist og drukket,
og hvor jeg har vært.
Og en liste over seksualpartnere.
Hva sa du?
Jeg sa bare... mora di.
-Bra. -Jeg visste at du ville like den.
Har du gjort det?
Skal du spørre meg?
Jeg bryr meg ikke.
Gjør du ikke det?
Nei.
Så lenge du ikke knuller noen mens du er kjæresten min.
Er jeg kjæresten din?
-Er du det? -Er jeg det?
Vil du være kjæresten min?
Jeg tror det hadde vært greit.
Bra.
Hva skjer med oss nå?
Jeg tror vi bare dater.
Nei, jeg mente i denne plastverdenen.
Jeg tror dette er livet vårt nå.
Vår elskede regjering satte oss i karantenetelt,
og prøvde å lage piller for å holde blodet i kroppen.
Det var kjempegøy.
Hva heter du?
Marla Carlyle.
Cox. Steve Cox.
-Cole. -Cole hva da?
Cole vil ha en advokat.
-Hvor gammel er du, Becky? -Sytten.
-Jeg er 17.
Ikke så mye lenger.
Hva kan du si om Katelyn Ogden?
Hun er pen. Jeg hadde tatt henne.
Jeg skulle ta henne med på ballet.
Fortell meg om Perry Love.
Han var kjekk. Jeg hadde tatt ham også.
-Hva drømte du om i går? -Donuts.
Du kan spørre advokaten min.
-Blir du sint, Becky? -Jeg er sint hele tiden.
-Er du sint nå? -Ja, for faen.
Hva vil du gjøre på college?
Holde meg i live.
Vi hadde det komfortabelt.
Så ukomfortabelt.
Det lukter så rart her.
Som tåfis og kanelboller.
Ja, mer tåfis.
Går det bra med deg?
Hva om det skjer med deg?
-Det gjør ikke det. -Hvordan vet du det?
Lov meg det.
Jeg kan ikke love det.
Hvorfor ikke? Bare lov meg det. Lov meg det, ellers skriker jeg.
-Slutt. -Lov meg det.
Det ordner seg.
Det var lite overbevisende. Drar du, blir jeg med.
Og drar jeg, tar jeg deg med meg.
Jeg mener det. Vi skal være romkamerater der nede.
Ingen av oss skal opp tid.
Jeg er med. Jeg er glad i deg. Herregud.
-Glad i deg også. -Jeg er med.
Jeg kjeder meg sånn!
Jeg kjeder meg sånn?
-Hvor lenge må vi være i kondomet? -En stund, tror jeg.
Vi vet i det minste at vi er friske.
-Vi bør bryte oss ut. -Jeg har prøvd.
Hvorfor bør vi bryte oss ut?
Jeg kom så snart jeg hørte om dette.
De helbreder oss.
De konservative raringene med skilter sa at vi var forbannet.
Alle er på nettet for å finne ut hvorfor det skjer, og hvem nestemann er.
Hvem sin feil tror de det er?
Det er ingen sin feil.
-Er det en forbannelse, står noen bak. -Det er ikke det.
Jeg driter i hvorfor det skjer.
Jeg vil bare stoppe det.
Kanskje vi må bli ferdige på skolen.
Jeg ser på deg nå, og jeg synes vi bør kline.
Slutt.
-Ikke ha det uttrykket. -Hvilket?
Hei. Hvordan har du det?
Akkurat nå?
Nei. Jeg mener med Dalton-tvillingene og alt.
Kan vi snakke om det senere?
Vit at du kan snakke med meg.
Jeg vil heller kysse deg.
-Senere, mener jeg. -Senere finnes ikke.
Det var faen så dypt.
Det var det mora di sa.
Det var fantastisk!
Vi vet at dette er skumle tider.
Med deres hjelp, mener vi at en kur er rett rundt hjørnet.
SAMARBEID FOR Å HOLDE DERE SAMMEN
Dette er ikke ideelt,
men vi gjør alt vi kan for å løse problemet så snart som mulig.
Vi i Washington kjører på for å finne en kur,
slik at dere kan vende tilbake til livene dere fortjener.
Er det noen spørsmål?
-Ja. -Ja.
Takk for at du snakker med oss.
-Superkult. -Ingen årsak.
Hvorfor er det sånn at når noen fra Washington
sier at de gjør alt for å hjelpe,
betyr det vanligvis at ingenting blir gjort og vi er ille ute?
-PowerPointen var kanskje ikke tydelig... -Jo, men den var elendig.
Med mindre du har et magisk lysbilde som kan kurere oss,
skjønner jeg ikke hva dere gjør for å hjelpe.
Jeg forstår. Jeg gjør det.
Dere har grunn til å være sinte.
Dere skal vite at vi ber for dere.
Bare om det funker.
Bare si det om vi ikke kan fikses.
Det er for mange rasshøl som lyver.
Mara har rett. Dere politikere bryr dere ikke om oss.
Vi er de eneste som bryr seg.
Quakers! Ja!
Quakers!
MISLYKKET
Dra til helvete.
Mamma.
Ja!
Vent. Hvor er julepynten?
Ingen er spesielt feststemte i år.
-Ja. -Kjipt.
Herregud! Dere har et tre!
Vi har et tre!
Herregud, så kult!
Det er ekte også. Ikke kunstig.
Vi må henge opp juletrepynt.
Jeg skal gå og skifte. Vent her.
Jeg er hjemme!
Rommet mitt!
Skal de kalle pillen for Slumreknappen?
Dr. Rolanda sa det på nyhetene.
Ja. Jeg kjenner henne.
Hun er ganske profesjonell.
Til bitch å være.
Hun kan kalle den hva hun vil, så lenge den virker.
Det er sant.
For et fint tre.
Her.
Dette føles som en felle.
Vi vet at du røyker pot. Du er elendig på å skjule det.
-Jeg er ikke det. -Jo.
La ham være den kule faren.
Tatt på fersken. Jeg tuller bare.
Kom igjen.
Et det sånn å være voksen?
Ja, bortsett fra med mer angst og fullstendig redsel.
Du må bare bli ferdig med skolen.
Alle sier det. Tror dere det er løsningen?
Jeg må tro noe.
Sykt tre!
Jeg har aldri vært på et jenterom før.
Til en jeg har datet.
Da kan du fjerne det fra bucketlisten.
Jeg har en gave til deg.
Nei! Jeg har ikke kjøpt en til deg.
Hva?
Hva er det?
Det er kroppen min...
...i en seksuell situasjon.
Det har jeg ikke fått før.
Går det bra?
Kan jeg fortelle deg noe?
Ja.
Jeg er så glad for at jeg ikke eksploderte på deg.
Jeg tenkte: "Ikke eksploder. Vær så snill."
-Det er så vanskelig for dere. -Så vanskelig.
Jeg liker deg godt.
Jeg liker deg også.
Tror du vi er trygge nå?
Jeg vet ikke. Jeg håper det.
Vi bør holde oss til planen, gå på skolen og ta det én dag om gangen.
Hva?
-Hva til hva? -Det med skolen.
Har du ikke hørt det?
Nei!
Kom igjen. Gå!
Gå! Kom igjen!
Gå!
De andre klassene møtes på samfunnshuset, så de ikke får sykdommen vår.
Hvorfor?
Det kunne ha vært verre.
Hvordan?
Vi kunne vært som Katelyn.
Katelyn var ikke den første jeg så som eksploderte.
Da jeg var utstasjonert,
så jeg vennen min, Mark Jensen, tråkke på en landmine.
Ingen avskjed, ingen siste ord.
Bare... det var det.
Det var det.
Jeg skal ikke sitte her og si at alt ordner seg,
for det er bare kødd.
Jeg vet ikke.
Men jeg skal hjelpe dere med å ta avgangseksamen.
-Høres det bra ut? -Ja.
Ja?
Cole.
Kan jeg få gå på toalettet?
Bare gå.
Du skal vel ikke bortføre oss igjen?
For det første, så gjorde jeg ikke det. For det andre, nei.
Vi er sikre på at Slumre...
Ikke si det.
Slumreknappen.
Faen.
Hva har du imot den?
-Bare navnet. -Hva ville du kalt den?
Jeg vet ikke. Noe forskeraktig.
Den har et forskeraktig navn som ingen husker.
Hvorfor? Fordi det har et dusin stavelser. Derav kallenavnet.
Takk for at du FBI-forklarte konseptet bak kallenavn.
Ingen årsak. Gå, nå. Du er frisk.
Hvorfor er du her ennå?
På kontoret mitt? Fordi jeg jobber her.
Nei, hvis du tror at vi er kurerte,
hvorfor er du her ennå?
Det finnes et dusin andre som kan måle blodtrykk.
Du har et skilt.
Alle her har et skilt.
Så du tror ikke det er over?
Du vet hva de sier. Håp på det beste.
Vær forberedt på det verste.
-Er det en sexgreie? -Nei.
Men kanskje. Er du klar?
-Ja. -Alt bra. Bare gå fremover.
Blir jeg skadet?
Sannsynligvis, men da er det ikke min feil.
-Hva gjør du? -Vet ikke. Jeg er redd.
-Hvorfor er du redd? -Jeg vet ikke.
-Jeg er pålitelig. -Jeg er nervøs.
Det går bra.
Vær forsiktig, dette er farlig.
Hva betyr det?
Hva skjer nå?
Stå her. Klar? Snurr rundt.
-En, to, tre. -Dette er gøy. Jeg liker det.
-Ok. -Ok.
-Er du klar? -Nei.
Ok, jeg er klar.
Var du forberedt?
Nei.
Jeg tenkte: "Hva kan jeg gi kjæresten til Valentindagen/bursdagen."
Jeg tenkte at han hadde det vanskelig som barn,
at han danset til 80-tallsmusikk på en låve.
Kanskje han trenger å vite at han ikke er alene lenger.
-Dette er så kult. -Ja?
Ja.
Takk, Mara.
Kan vi snakke om noe?
-Du er gravid. -Ja. Det er trillinger.
-Frøet mitt er kraftig! -Det er det.
-Fortsett. -Ok.
-Hva skjer etter avgangseksamen? -Mener du med oss?
-Ja. -Jeg har ikke tenkt så langt frem.
-Det er dumt, men... -Jeg vil være sammen med deg.
Ja?
Ja. Jeg mener...
Du er det beste som har kommet ut av spontane forbrenninger.
-Det aller beste? -Det aller beste.
-Jeg elsker deg. -Faen!
-Du kan ikke si det! -Unnskyld!
Du kan ikke si det!
-Tuller du? -Jeg dreit meg ut.
-Det gjorde du! -Herregud!
-Si det til meg senere, ok? -Nei.
Greit. Jeg skal si det.
Du.
Kanskje vi kan dra på kjøretur i sommer.
Det vil jeg gjerne.
Om vi ikke er døde kjøttbiter.
-Har du hørt om det uendelige apeteoremet? -Nei, men jeg liker lyden av det.
Hvis du har et uendelig antall aper og gir dem et uendelig med skrivemaskiner
og uendelig med tid, så vil de skrive Shakespeare.
Ordet "Shakespeare"?
Nei, et av skuespillene hans.
For noen pretensiøse aper.
-Slutt. -Kan de ikke skrive noe annet?
De vil skrive alle bøker som er skrevet, fordi de må det.
De må det.
-Jeg tenker ofte på dette. -Ok.
Det kan forklare det som skjer.
Tror du aper skriver bøker som får oss til å eksplodere?
Nei, men fordi man ikke kan si med sikkerhet
at noe ikke vil skje,
så må det skje til slutt, som Big Bang.
Jeg liker ideen om at onde aper skriver skuespill bedre.
Dette tar en evighet.
Jeg tror ikke hun kommer.
Ingen har vært redd for meg før.
-Vi drar et annet sted. -Nei, det er hit vi drar.
Dette er vårt sted. Vår greie.
Ja, men kanskje det ikke er vår greie lenger.
Samme det.
Jeg vil ikke at dere skal føle dere som naturfagprosjekter.
Med deres hjelp har CDC og FDA
jobbet døgnet rundt med Washington
for å gjøre Slumreknappen tilgjengelig over disk til alle amerikanere.
Så, hva er Slumreknappen?
Dessverre er det ingen kur, men det er...
DAGER SIDEN: 56
...en behandling.
Her er et eksempel.
Du sitter og skriver på PC-en, og plutselig slår den seg av.
Når det skjer, er vi ikke så heldige.
-Kan jeg få en frivillig? -Ja.
Steve, bra. Kom frem.
Ok. Ja.
-Dette er for brødrene våre. -Ja.
Steve, kan du klappe deg selv på hodet?
Er det alt?
-Kan du gni deg på magen? -Ja, kom igjen.
Stå på én fot.
Hopp opp og ned.
Dette er bare kødd.
Løp!
Mara!
Reis deg. Kom igjen.
-Mara! -Tess!
Kom igjen.
Åpne døra!
Mara!
Kom igjen. Denne veien er raskere.
-Hva faen skjer? -De tok feil. De...
Vi må...
Mara!
-Går det bra? -Nei.
-Med deg? -Jeg er så glad for at du er her.
En del av kjevebeinet traff meg i panna.
Jeg kjente det ikke.
Mara!
Jeg kjente ingenting.
Ok. Herregud.
Hei.
Jeg husker bare at jeg ville dø.
Vennen?
Dylans mamma ringte.
Hun lurte på hvordan det gikk.
Mara, kan du åpne døra?
Vær så snill.
Jeg vil bare sjekke at du har det bra.
Herregud.
Du trenger vodka,
tørr vermut,
grenadin og is.
Bland tre deler vodka…
…med én del vermut.
Fyll med is, og rør...
...før du heller det i et martiniglass.
Greit.
Og så, med grenadinen,
heller du hele flasken i martinien.
Nå har du min nye cocktail, som jeg har kalt:
"Alle vennene mine og kjæresten min er døde."
Jeg har et par spørsmål.
Greit, men vent litt.
Nei, ikke.
-Du kan få den neste. -Ok.
-Jeg er ikke utstyrt til å takle dette. -Nei.
Jeg har funnet én ting som får følelsene til å forsvinne.
Hva er det?
Alkohol.
-Hvorfor hvisker du? -Det er en hemmelighet.
Jeg er mindreårig.
Ikke si det til noen.
Tessy!
Mara.
Tessy! Kom, så lager vi kvalm.
-Hvordan kom du deg hit? -Jeg gikk.
-Det er 16 kilometer. -Ja.
Jeg er en jævla Wonder Woman.
Kom, så gjør vi noe.
Vi kaster vannballonger med rød maling på barn.
Mara.
Nei. Vi må på skolen.
Drit i skolen!
Nei! Jeg kan ikke drite i skolen. Jeg må bort herfra!
Det som skjedde med Dylan er grusomt. Jeg er lei for det.
Folk har dødd i sju måneder.
Jeg går fra vettet. Jeg vil ikke dø.
Vel... så ikke dø.
-Rolig. -Nei.
-Ikke vær kjip. Hjelp meg. -Jeg kan ikke hjelpe deg.
Hva er det jeg vil?
Du vil slutte å eksistere til du slutter å eksistere.
-Hva er det med vanen? -Vi får ikke kjøre.
Kom og heng med meg.
Hvis ikke, kjøper jeg aldri et strandhus med deg.
Vi lever ikke så lenge uansett.
Jeg hater deg!
DU ER COVINGTON-FORBANNELSEN
Faen.
Hva skjer?
Det er som en metafor.
-Mara. -Hva?
-Skal du pågripe meg? -Jeg kom for å se om du trengte hjelp.
Her. Ta en drink.
Hva faen?
Bilen til en agent?
Det var morsomt der og da.
Var det morsomt? Når var det morsomt?
-Klokka 04.00. -Jeg mente ikke det.
Du sier ikke det.
-Er du fortsatt full? -Ett tusen prosent.
Hvor får du tak i alkohol?
Bortsett fra her? Jeg stjeler det.
Hvorfor sier du det?
Du spurte og jeg er full, så hvorfor lyve?
-Så vi skal føle oss bedre. -Dere bryr dere ikke om annet.
Dere har ringt folk for å få "hjelp".
Vi ringte dem foran deg. Vi bryr oss om deg.
Hvorfor tror du vi søker på college?
Jeg vil ikke gå på college.
Jeg driter i hva du gjør, så lenge du er i live.
Det får oss til å føle oss bedre.
Jeg kommer til å dø i en voldelig og blodig eksplosjon.
Sikkert over dere. Føles det bedre?
Dra til helvete.
AVGANGSKLASSEN INVITERER DEG TIL
SKOLEBALL
Covington-forbannelsen, hvem er nestemann?
Katelyn, Dalton-tvillingene, Dylan… Marla var der. HUN ER FORBANNELSEN!
SKOLEBALL
Tequila?
Hva slags tequila? Nei, takk.
Sendte du meg en strandhusannonse?
Kanskje.
Vi blir aldri gamle.
Vi er allerede veldig gamle.
Jeg drar i kveld.
Livet mitt må starte.
Selv om det varer i noen minutter.
Jeg håper du lever evig.
Som en alv.
Lever alver evig?
Med mindre de blir drept eller dør av sorg.
Det var det Dylan sa.
Han var en nerd.
Ja, han var ok.
Sees vi inne?
Du vil alltid være bestevennen min.
Hva faen er dette?
Det er avgangsfesten.
Nei. Det er skoleballet.
Det er begge deler.
Så helvetes dumt.
Becky Burke.
Unnskyld for at jeg drepte alle sammen.
-Mara, bare... -Nei, det går bra.
Unnskyld for at jeg er forbannelsen. Jeg har alltid vært det.
Fra Katelyn til Perry og Dalton-tvillingene...
...og Dylan...
Jeg er grunnen til at det skjedde.
Jeg vet ikke hvorfor.
Jeg er ingen god person.
Jeg hater meg selv fordi jeg har såret dere alle.
Unnskyld.
Jeg skulle ønske de var her for å feire dette tullet.
-Takk, Mara. -Hei.
Og...
...Springsteen er god.
Jeg fant ut det på den harde måten.
Takk, Mara.
Claire Hacklon.
Alt er min feil.
Jeg er forbannelsen.
Jeg var en dårlig kristen, og Jesus straffer meg.
Bu! Sett deg, di hore!
Nei! Det er min feil!
Jeg ville være best i klassen,
jeg ville at konkurrentene mine skulle dø.
-Unnskyld. -Nei. Det går bra.
-Unnskyld. -Nei.
Det var meg! Uten tvil!
Jeg stjal fra kafeteriaen!
DYLAN HOVEMEYER 2001-2019 Jeg venter her.
Jeg elsker deg også.
Hei, Dylans mamma.
Hei, Mara.
Får jeg legge meg?
Unnskyld for at jeg ikke kom i begravelsen.
Jeg forstår det.
Gravsteinen er kul.
Han designet den.
Er det sant?
Den første gangen jeg og Dylan var sammen,
spiste jeg sopp og var syk,
og jeg så mange av ham.
Det var vakkert.
Nå kan jeg ikke se en av ham engang.
Han sa at han holdt håret ditt.
Fortalte han det?
Syntes du jeg var dårlig innflytelse?
Nei.
Jeg tenkte at du hadde det vondt,
og visste ikke hva du skulle gjøre.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Det føles som jeg dør.
Jeg er så redd hele tiden.
Jeg skulle ønske jeg kunne dø, så det var over.
Sånn føles livet av og til.
Livet suger.
Det gjør det.
Det gjør virkelig det.
Hvorfor skjer dette?
Hørte du om mannen i Florida med synkehullet?
Han sov i senga si, og et synkehull åpnet seg.
Senga hans falt rett ned i det.
Boren hans hørte at han ropte.
Han gikk dit og fant et stort hull der rommet hans var.
Han kunne høre at broren ropte på hjelp,
men han kunne ikke hjelpe ham.
Det fikk aldri ut liket.
Supert.
Nå må jeg være redd for synkehull også.
Livet er bare sånn.
Han fortjente det sikkert ikke.
Ingen av dere fortjener dette.
Men det har ingenting med saken å gjøre.
Det er en god replikk.
Jeg stjal den fra Clint Eastwood.
Jeg tror Dylan skjønte det.
Svaret, mener jeg.
Gud.
Hva skal jeg gjøre nå?
Vil du komme på middag neste uke?
Ja, gjerne.
Takk.
Går det bra med deg?
Unnskyld.
Etter noen måneder, var det ingen flere eksplosjoner.
Alle dro, og vi kunne dra.
Det var antiklimatisk.
Mannen sa: "Slumreknappen fungerer.
Det siste partiet var mislykket, men det nye partiet er ekte vare."
De vil bare selge meg piller resten av livet.
Er du sikker på at den er trygg?
Sammenlignet med hva da?
Ring oss hver time. Eller oftere.
Ja. Ring oss ofte.
Jeg tror jeg skal gjøre det.
De skal rive ned skolen, og det rimer jo.
KONDEMNERT EIENDOM
ADGANG FORBUDT
De skal lage et minnesmerke for de døde, og det rimer mindre,
for, la oss være ærlige,
det blir kjempetrist.
Før skoleåret var omme, døde 31 avgangselever.
Jeg døde ikke.
Jeg får vel aldri vite grunnen.
Så, hva har vi lært?
Hva har vi lært?
Når det kommer til stykket, så er det...
Til helvete med dette.
Verden er et grusomt sted, og ingenting rimer.
Det eneste du kan gjøre, er å vise fingeren og si:
Faen ta deg, livet!
Sug kuken min!
Jeg skal være fantastisk, på tross av at livet suger.
Jeg skal reise verden rundt og ta bachelor i drittprat,
og jeg skal skrive bøker
og være lavtlønnet, men gjøre det bra på nettet.
ALLE FØLELSENE av Marla Carlyle
Jeg skal date gutter. Sikkert gifte meg med noen av dem.
Av og til, sent på kvelden, når verden er stille,
skal jeg fortelle dem om Dylan
og alt han betydde for meg,
og at jeg tenker på ham hver dag.
Jeg får masse barn og blir en kul mamma, og så...
Vet du hva? Drit i det. Jeg skal bli president.
Jeg, Marla Carlyle...
Trump vil se på meg fra sin gullbelagte kiste og si:
"Hvem faen er den bitchen?" Jeg skal si:
Kall meg President Bitch, din jævel.
Big Bang skjedde plutselig, uten grunn.
Eller kanskje Gud igangsatte alt. Hvem vet?
Men dinosaurene døde
fordi en meteor traff jorda på det verste tenkelige stedet.
Faen.
Vulkaner har utbrudd, folk fyllekjører
og synkehull kollapser, og av og til eksploderer folk.
Det betyr bare at fæle ting kommer til å skje.
Det er uunngåelig.
Så, her er vi.
Jeg skal leve livet jeg vil ha nå.
Jeg kaster ikke bort tiden med å vente på en dag som ikke kommer.
Så faen heller.
Jeg skal bo i strandhuset
og røyke vannpipe med tærne i sanden.
Jeg vet ikke hva som vil skje. Jeg håper det er kult.
Jeg vet bare at jeg kan dø når som helst.
Det kan du også, for faen.
Ingenting er rettferdig, men det er en vakker verden,
og jeg er glad for å være her, selv om det er bare er for en liten stund.
Hva annet kan man gjøre?
Tekst: Mari Hegstad Rowland