Löydy nyt.
Ei.
Sen täytyy olla... Mikä tuo on?
CAMBRIDGE, MASSACHUSETTS 1981
Ei... Missä...
Hemmetti. Miksi mikään ei ole siellä, missä haluaisin sen olevan...
- Näitkö tämän? - En.
Etsin kymmenen minuuttia. Istuitko vain?
- Luulin, että etsit kynää. - Miksi?
Sitä etsii kynää, kun saat ajatuksen.
Teet muistiinpanoja.
Ei kaikki sinulle tapahtuva ole jonkun syytä.
Kirjoitanko sen muistiin yhdellä kynistä?
- Oletko... - Muistan, mihin jäin.
Pitäisi ajaa hiukset pois. Hän pitäisi siitä.
Muistan aina, mihin jäin. Pystyn muistamaan monimutkaisia ajatuksia.
NASA pyytää minua muuttamaan Floridaan.
Neljältä aamulla puhelin soi, koska hän lopettaa työt.
Ei sillä väliä, että pitää olla labrassa kahdeksalta.
Kaiken pitää olla... Lisäksi on koko...
- Sano asia loppuun. - Mitä?
Opettelet miettimään loppuun asti.
- Teenkin niin. - Päässäsi kyllä, mutta ääneen...
En jaksa sinun arvosteluasi. Ja hänen.
Ei ole minun syyni, että kaikki ovat minua hitaampia. Aina.
Saatoin puhua vain isoisän kanssa.
- Jäätkö sinne? - Luulin, että käytämme sohvaa.
- Harjoittelemme läheisyyttä. - Totta. Anteeksi.
Sinä päätit siitä. Halusin vain klonatsepaamia.
Olen nyt valmis.
- En halua otsatukkaa. - Ei tarvitse...
Kuka soittaa aamuneljältä?
Teen väitöskirjaa. Se on tärkeää.
Eikö hän tiedä, että Reno ja Boston ovat eri aikavyöhykkeellä?
- Mitä teet? - Et ymmärtäisi.
Auta ymmärtämään.
Molekyylien kineettistä sekvensointia? Senkö haluat ymmärtää?
- Luulin sen liittyvän äitiisi. - Ei kaikki aina liity...
Selvitän, miten käyttää DNA-mutaatioita
muuttamaan sairauden kehityskaarta siten,
että voimme hallita prosessia, jossa... Odota.
Selvä, tein sen.
- Oletko varma? - Haluatko tarkistaa työni?
En, uskon sinua.
Voi luoja. Tämähän on upeaa, Esther.
Se, mitä teit täällä minun työhuoneessani,
on valtava saavutus.
Niinkö? Sano se sitten äidilleni!
Miksi helvetissä suostuin käyttämään päällyslakanaa?
- Susie jonkun toimisto. - Susie? Hyvä. Luulin, ettet ole siellä.
- Kuka siellä? - Rose. Miriam on hyvin sairas.
Mitä? Ei. Ne alkavat vasta 14. päivä. Merkitsin sen kalenteriin.
Ei ole kyse niistä. Hän tuli myöhään kotiin eilen ihan jäässä.
- Miksi hän oli lumimyrskyssä? - Toivoin, että sinä tietäisit.
- Sinun tyttäresi. Asutte yhdessä. - Sinun asiakkaasi. Aina poissa.
En opeta hänelle lumesta. Se on sinun tehtäväsi.
Olipa syy kenen tahansa, hän tuli kotiin täysin jäätyneenä.
Takki oli villaa, joten se kutistui päällä.
Lainasimme puutarhasakset ja leikkasimme sen pois.
Veimme hänet kuumaan suihkuun ja sänkyyn. Lääkäri tuli. Tytöllä on hypotermia.
- Jessus. - Hän on niin levoton, ettei nuku.
Hän vain makaa siellä lörpötellen. Sinun pitää tulkita sitä meille.
Puhut hänen kieltään ja tunnet viihdeteollisuuden puheet.
- Selvä. Tulen heti. - Hyvä.
Kun tulet, älä sitten mainitse varpaita.
- Hän saattaa menettää yhden tai kaksi. - Menettääkö hän varpaita?
Toivomme, että keskimmäisen vasemmalta. Hän voi kävellä.
Kapeat kengät sopivat paremmin ilman sitä, joten on tässä hyvääkin.
- Nähdäänkö pian? - Kyllä. Hei sitten.
Hei! Tulin nyt.
Susie? Ovi oli lukossa. Miten pääsit sisään?
- On yhä avain. - Miksi?
En tiedä. Se on avainketjussani. Unohdin ottaa sen pois.
- Onneksi tulit. - Hän tuli sisään omin avuin.
- Miten hän voi? - Puhuu yhä höpöjä.
- Hän piti avaimen. - Entä sitten?
Saisinko kuulla Miriamista?
Ennallaan. Hän puhuu kielillä. Satunnaisia sanoja ja outoja äänteitä.
Hän saattaa puhua bebopia.
Muistan hänen menneen Carnegie Halliin katsomaan Lennyä.
Vihdoinkin saamme jotain tietoa. Carnegie Hall.
Hän ei siis menettänyt järkeään ja vaeltanut lumessa sen kauneuden tähden.
Se oli minun teoriani.
- Voi luoja, Abe. Tuo paita. - Se tuli tällaisena pesulasta.
- Vaihda toinen paita. Meillä on kriisi. - Kaikki ovat tällaisia.
Katsotaan, mitä saan selville.
Paidastako? Eihän se ole tärkeää nyt.
Miriam? Minä tässä, Susie.
Poissa, poissa.
- Mikä on poissa? - Ikkuna.
- Onko ikkuna poissa? - Auki.
- Onko ikkuna auennut? - Se sulkeutuu. Ovi sulkeutuu.
- Mikään ei sulkeudu. - Juustoa ja suolakeksejä.
- Tony Bennett. - Mitä hänestä?
Makasin hänen kanssaan.
Hänen kanssaanko? Milloin tapasit hänet?
Hän oli tuki.
- Kuka? - Hattuni tuli.
Yritätkö löytää riimejä?
Miriam?
Hän harrasti seksiä Tony Bennettin kanssa.
- Mitä? - Hän haluaa juustoa ja suolakeksiä.
Ostin Manchego-juustoa. Hän ei syönyt sitä.
Miten hän tuntee Tony Bennettin?
- Mainitsiko hän hatun? - Milloin ei mainitsisi?
Jotain ikkunasta ja ovesta. Nämä eivät auta.
- Ne voivat rauhoittaa häntä. - Miksi täällä haisee aasin palleilta?
Puolalainen kalanpääkeitto. Se karkottaa pahat henget ja saa hiukset kiiltämään.
Kun olet alentanut naapuruston asuntojen hinnat, keitä vahvaa kahvia.
Tähän menee vähän aikaa.
Miriam?
Yritä keskittyä. Mitä eilen illalla tapahtui?
- Oli kylmä. Lumimyrsky. - Aivan, lumimyrskyt ovat kylmiä.
Kävelin ja kävelin.
- Kävelitkö pakkasessa? - Haaroväli paleltui.
Mitä?
- Haaroväli paleltui. - Voiko niin käydä?
Varpaani. Menetän varpaat.
Puhetta varpaista, mutta haarovälipaleltuma on tärkein.
Varpaasi ovat varmasti ihan... Voi paska!
- Näyttääkö pahalta? - Ei.
Kun laittaa pään polvien väliin, ei pyörry.
Kerro nyt, Susie.
Voi jessus. Miltä haarovälisi sitten näyttää?
- Hyvä. - Susie?
Susie?
- Saitko mitään selville? - Pyydämmekö lääkärin takaisin?
Kotikäynnit ovat kalliita. Jos voimme välttää...
Näin varpaan.
- Kerroin siitä. - Ethän.
Et kertonut siitä varpaasta, Rose.
Kerroit söpöstä varpaasta, joka on vaaleanpunainen.
Et valmistanut minua siihen kauhuesitykseen.
- Hermostut turhaan. - Hänen varpaansa on musta.
Se ei ole turhaa. Varvas on mennyttä.
Kuin hän olisi ollut sodassa. Vanhassa. Antaa olla.
Menen takaisin sinne.
Näen nyt mielessäni sen varpaan, Rose. Ymmärrätkö?
En ehkä enää voi sulkea silmiäni.
Onko parempi olo? Haluatko nousta ylös ja liikkua?
Lapset katsovat TV:tä. Haluatko nähdä heidät?
Lapset voivat painua helvettiin.
Lapset voivat kuulemma painua helvettiin.
- Mitä? - Eihän sellainen käy.
- Kamalaa puhetta. - En tiedä, mitä tehdä.
Tiedätkö, mikä auttaisi?
- Mikä? - Jos palauttaisit avaimen.
Siitä ei olisi ainakaan haittaa.
Susie!
- Susie? - Mitä?
- Olet hereillä. Miten voit? - Hyvin kai.
Käskinkö lasteni painua helvettiin?
Jos se parantaa oloasi, niin pikkuinen ei kuullut.
- Hyvä. - Haluatko kertoa, mitä tapahtui?
Ei kovin paljon. Olin Carnegie Hallissa. Oli lumimyrsky.
En saanut taksia, joten aloin vain kävellä...
Hei... Saatko Bennettin keikan takaisin?
- Se on mennyttä. - Oletko varma?
- Melko varma. - Ehkä toinen ehdokas ei vastannut.
Hän silittää esiintymishousujaan.
Minä ja typerä julistukseni.
"Ota minut päätähdeksi. En ole muiden lämmittelijänä."
Oli typerää sanoa niin.
Eikä ollut. Oli fiksua sanoa se, mitä haluaa sanoa.
Ehkä minusta ei ole siihen.
Ehkä en ole niin kova kuin luulin. Katso vaikka minua.
Kun lunta tulee, muutun äidikseni. Syön pillereitä sängyssä kynttilöiden keskellä.
On kai kristalleja tyynyn alla.
Kyllä, kristalleja tyynyn alla. Niitä on kolme.
Älä nyt. Ajattele jotain mukavaa asiaa. Vaikka kenkiä.
Minun varpaani. Menetän varpaan.
Älä ajattele kenkiä. Hattuja. Pidät hatuista.
Minun hattuni. Rakastin sitä hattua.
Huomenna tämä on hauska juttu, jota voit käyttää esityksessäsi.
Olen todella pahoillani, Susie. Olen ihan typerä. Meillä oli suunnitelma.
Sitten poikkesin siitä. Yritin tehdä kaiken itse.
En olisi saanut tehdä niin. Olet ainoa, joka ymmärtää minua.
Toit minut tähän pisteeseen, tälle alalle.
Lupaan, etten lakkaa luottamasta elämäni tärkeimpään ihmiseen
enää koskaan.
- Puoli vuotta. - Mitä?
Pitää saada hänet suosioon siinä ajassa. Harry varoitti hänen ilmeestään.
Hän katui eniten sitä, ettei ymmärtänyt sen merkitystä ajoissa.
Silloin aiotaan antaa periksi. Ei se käy.
Ei enää. Mike on avain.
- Kuka Mike? - Lähden nyt.
- Vielä yksi asia. - En anna sitä helkutin avainta, Abe.
Mainio Rouva Maisel
Kiitospäivään on pari päivää.
Huomennako? Miksi olen yhä kaupungissa?
Kyllä vain, kiitospäivä. Ruoan ja perheen päivä.
Päivä, jolloin katsot appiukkoasi,
joka toivoo, että tytär tulisi järkiinsä,
anoppiasi, joka toivoo, että tytär tulisi järkiinsä,
ja vaimoasi, joka toivoo, että tulisi järkiinsä.
- Vaimosi teki niin, George. - Aika moni heistä.
Ota aina fiksu nainen. Jossain vaiheessa hän lähtee.
Lempiperinteeni kiitospäivänä
on istua olohuoneessa ja katsoa nuoruuteni sarjishahmojen
leijuvan ohi hiljaisuudessa.
Kun isovanhempani tulevat, katsomme Macy'sin paraatia.
Pidän Macy'sin kiitospäivän paraatista.
Se kertoo nokkimisjärjestyksen viihdeteollisuudessa.
Gordon Ford Show'lla on alan paras studioyleisö.
Anteeksi. Teidän innostuksenne kalpenee lasten rinnalla,
kun lähes neljä metriä korkea Mikki Hiiri leijuu yllä. Kuin Elvis, jolla on häntä.
Toinen mukava perinne on istua pöydässä,
kun isoäiti sanoo, että tämä voi olla viimeinen kerta.
Ja me vastaamme: "Tiedämme kyllä, isoäiti."
Kaikki syövät silti Rosie-tädin täytettä valittamatta.
Meillä on hieno ohjelma tänä iltana.
- En ole täällä luvatta. - Ettekö?
Olen turisti ja täällä ensimmäistä kertaa. Käännyin väärään suuntaan.
- Etsin kasvitieteellistä puutarhaa. - Tyypillinen sekaannus.
Olen manageri. Isoille kyvyille.
Mikä sinun nimesi on? Willie? Meistä tulee parhaat kaverit.
Pidät puheen häissäni.
Inhoan häitä. Te menette nyt hissiin.
NYPD:tä varmaan kaduttaa, kun he torjuivat sinut.
- Ei, Hedy! - Sanoin: "Ei tuo ole tuhkakuppi.
"Se on 1800-luvun ranskalainen barbotine-maljakko!"
Oli pakko nauraa. Muuten ihmisten tyhmyys itkettää.
Haisee siltä, että se kiehuu, Zelda.
- Ei se kiehu. - Sen pitäisi hautua.
- Se hautuu. - Tiedätkö eron?
Tiedän.
Kiehuminen on nopeita kuplia, haudutus hitaita.
Hän osaa hauduttaa, Shirley.
Suolaa, Zelda. Käytättekö sitä valuuttana maassanne? Laita sitä kunnolla.
Päällekäyvä vanha ämmä.
Pihi pakana.
- Tapelkaa kiltisti. - Kukkani tulivat kuolleina.
- Mitä? - Tilaukseni on varmaan mennyt pieleen.
- Mitä nyt tehdään? - Ei ole kukkia.
On pakko olla. On kiitospäivä.
Kaikki miettivät kiitospäivänä vain kukkia. Keksin kyllä jotain.
Hän haistaa taatusti kalkkunan. Rose, katso, miten hän haistelee.
Tässä on sakset.
Jos sanot jotain, hän katsoo suoraan silmiin.
- Kokeile sitä, Midge. Sano jotain. - Huomenna putkimiehillä on kiire.
- Katso, poika kääntyi! Shirley! - Astrid! Tämä on hella.
Älä koskaan heiluta vauvaa hellan yllä, ellet opeta häntä potalle.
- Vie vauva pois. - Minä otan vauvan, Astrid-neiti.
- Kas niin. - Poika on niin valpas.
Ja hereillä, ihan aina. Hän ei koskaan nuku.
Sanoitko opettaneesi lapsen potalle hellan yllä?
Se lämmittää peppua. He muistavat, mitä varten se on.
Joely oppi sen puolessatoista tunnissa.
Miten usein te itkette?
- Missä minä istun? - Etkö ole äidin vieressä?
Siirsin korttien paikkaa.
Jos lapset ovat aikuisten pöydässä, Chaim ei tunne oloaan oudoksi.
Rose tuonne. Noah tuonne. Moishe ja Shirley tuonne.
Abe, Midge ja Joel lasten pöytään.
- Olen aikuinen. - Minä menen lasten pöytään.
Chaimin ensimmäinen kiitospäivä. Et saa hylätä häntä.
Isi on vain hassu. Älä pelkää.
- Anteeksi nyt. - Hän nukkuu. Ei se kiinnosta.
- Ajattelen toisin. - Et ole suuri ajattelija.
Tule tänne istumaan, isä.
Toin suolaa siltä varalta, että ruoassa ei ole mausteita.
- Haluan sen paikan, Joel. - Miksi?
Koska olen perheenpää. Minun pitäisi istua pöydän päässä.
- Lasten pöydässäkö? - Miten tärkeä tämä voitto on?
- Voi ei. Kuka tappoi kukat? - Ne tulivat tuollaisina.
Maksoitko niistä? Olisin voinut antaa kuolleita kukkia ilmaiseksi.
- Hei! Varo vähän. - Anteeksi. Haluaisin nostaa maljan.
- Mitä? Sieltäkö? - Kyllä, täältä.
Maljan pitäisi tulla täältä.
- Mutta... - Minä teen sen.
- Sinua onnistaa, Chaim. - Kerran vuodessa kokoonnumme yhteen...
- Hän osoitti. - Niinkö?
- Sinua kohti. - Taas.
- Osoita isiä. - Sormella osoittamiselle! Nyt syödään.
Noah, kerroinko voittamastani matkasta?
- Niinkö? - Pankilta.
- Mitä? - Voitit sen pankiltasi.
En tiedä, mitä sanoit, mutta voitin pankiltani matkan Palm Beachiin.
Pankinjohtaja soitti kiittääkseen uskollisuudestani
ja tarjosi sitten matkaa.
- Hauskaa. - Mitä?
Hauskaa!
Lähdemme viikonloppuna.
Parasta on, että tyttäremme kieltäytyi tuomasta lapsenlapsiamme
lentokentälle saattamaan meitä.
Se on suuri pettymys.
Olen silloin töissä. Miten kuulet isän äänen?
- Mitä? - Meilläkin on kerrottavaa.
Säästämme sitä oikeaan hetkeen. Haluatko kertoa?
- En. Kerro sinä vain, Moishe. - Shirley ja minä eroamme.
- Täyte kaipaa suolaa. - Odota. Mitä sanoit?
- Eihän. Miksi? - Emme ole oikeat toisillemme.
Nytkö te sen tajusitte?
Kun hän oli kuolla, oletin hänen jäävän eläkkeelle. Hän puhui eläkkeestä.
Totta, mutta kun käy lähellä kuolemaa, tajuaa, miten lyhyt elämä on.
En ole toteuttanut puoliakaan suunnitelmistani. Laajennan yritystä.
Me eroamme. Miltä kalkkuna maistuu? Kaipaako se suolaa?
Se on herkullista, Shirley.
Pudotatte tuollaisen pommin kiitospäivän aterialla.
Ei hätää, kaikki on hyvin. Jaamme yhä saman kodin. Mikään ei ole muuttunut.
Laitamme pleksilasin keskelle vuodetta, jotta takapuolet eivät osu,
mutta näemme, jos toinen tukehtuu nukkuessaan.
Rakkautta on yhä.
- Ettekö voi sopia välejä? - Ihanko totta?
Kysytkö sinä tuota, neiti "Yksi huti ja mies saa lähteä"?
Älä puhu Midgelle noin. Teidän pitää selvittää asia.
Ei onnistu.
Yritimme ja puhuimme.
Sitten Moishe sanoi jotain, mitä en olisi odottanut mieheltäni,
eikä hän voi perua sitä.
Vastaukseksi Shirley sanoi jotain,
mitä en olisi odottanut yhdeltäkään ihmiseltä saati sitten vaimoltani,
eikä hän voi perua sitä.
- Olen äidin puolella. - Mitä? Miksi?
Sait sydänkohtauksen. Jäisit eläkkeelle.
Kiitos lojaaliudesta omalle sukupuolelle. Mainiota.
Kun kerran kerrotaan suuria uutisia, eikö Joelillakin ole jotain?
- Oletko tosissasi? - Ilmoitus.
- Olet siirtänyt sitä liian kauan. - Mikä ilmoitus?
En oikeastaan aikonut kertoa tästä nyt, mutta...
Varo vähän!
Ethan, vaihdetaan paikkaa.
Uskomatonta, että pitää... Kuten äskettäin eronnut isäni sanoi, minulla on uutisia.
Se liittyy tyttöystävääni.
- Varo vähän! - Esther, lasten pöytään.
- Hyvä on. - Anteeksi. Jatka vain.
Menemme naimisiin.
- Voi luoja. - Onneksi olkoon.
Saamme lapsen.
- Mazel! - Mitä? Voi luoja!
Kuka se tyttö on? Se morsian.
Tunnet hänet.
Te tapasitte.
Pelasitte mahjongia.
- Missä? - Sairaalassa.
- Missä? - Kun isä sai sydänkohtauksen.
- Voitinko minä? - Kyllä. Te tapasitte. Me avioidumme.
Lapsenlapsi! Rose, kuulitko tuon? Miten kehtaat salata tämän minulta?
- Hän salasi sen sinulta, en minä! - Haluat minun olevan onneton.
Saan miniän ja lapsenlapsen,
ja sinä potkaiset tyhjää miesten kevätkokoelmapinon päällä.
- Miten voit sanoa noin? - Peitä korvasi.
Minä teen sen.
Nauttikaa tämän pöydän tyyneydestä
niin pitkään kuin voitte.
Kuolen nälkään.
Mahdotonta. Taisit syödä koko kalkkunan.
- Söit koko kalkkunan yksin. - Enhän.
- Hyvää iltaa, rouva Cho. - Hyvää iltaa, rouva Cho.
Tehkää tilaa.
Laita kassi keittiöön, Ethan.
- Täällä asuu jo nainen. - Mitä?
Tehkää palvelus. Menkää isin makuuhuoneeseen.
- Tartu minua kädestä. - En!
- Minun pitää näyttää. - Tiedän, missä se on.
Mikset kertonut tulevasi? Oli ikävä sinua.
En tiennyt lapsista. Että he ovat mukanasi.
- Siis tänään. - Ei se mitään.
Haluatko syötävää? On kokonainen ateria.
Muutan Chicagoon.
Et osaa lieventää sanojasi.
- Anteeksi. Mitä sinun... - Hetki meni jo ohi.
Aivan. Anteeksi.
- Käy istumaan. - Ei.
Etkö halua istua?
En. Seison tässä ja sanon sen, mitä varten tulin.
Erikoistumisjaksoni päättyy Chicagoon. Pidän sairaalasta ja sen väestä.
Ehkä et ole huomannut, mutta en asu Chicagossa.
- En voi muuttaa nyt. - Tiedän sen.
- Eikö koillisessa ole sairaalaa? - Ei.
- Etsitkö? - En.
- Pitäisikö? Mehän saamme lapsen. - Emme.
- Emmekö? - Emme...
Enää.
Mitä tapahtui? Mikset soittanut? Olisin tullut heti seuraavalla junalla.
Ei mitään tapahtunut.
Me...
Emme vain saa enää lasta.
En ymmärrä.
Hitto. Nyt ymmärrän.
Olen pahoillani.
- Minä istun alas. - Minulla on aina ollut yksi tavoite.
Tiesit, etten halunnut vakavaa suhdetta kenenkään kanssa.
- Ja sinun kanssasi... - Isi! Esther osoittaa minua taas sormella.
- Tulen ihan kohta. - Hän ei lopeta.
Ihan kohta! Piru vieköön!
Hitto. Anteeksi nyt, Ethan.
- Sinä hermostuit. - En ymmärrä.
Jos aioit tehdä sen, miksi kerroit minulle raskaudesta?
Eihän minulla ole väliä.
- Älä nyt. - Voiko juutalainen olla munkki?
- Koska minun ihmissuhteeni... - Olisi pitänyt miettiä asiaa kunnolla.
En silti tehnyt niin, koska...
Olet sinä. En huomannut tuloasi.
Ryhdy optikoksi. Se voisi parantaa näköäsi.
Älä viitsi olla ivallinen.
Älä ole hermostunut tai ivallinen, älä piittaa.
En sanonut niin.
En voi saada kaikkea, Joel.
Maailma ei toimi sillä tavalla.
Jos minusta tulee oikeasti lääkäri, olen sitten vain lääkäri.
Yritä ymmärtää.
Haluan todella sinun ymmärtävän.
Hyvä on.
Ja paskat. Ymmärrän kyllä. Sinusta tulee loistava lääkäri.
- Kiitos. - Otitko kaikki tavarasi?
- Jätit varmasti jotain tänne. - Vain tämän puseron.
Yhden puseron. En ole kovin tarkkaavainen.
Tyttö jättää vain puseron. Se kertoo paljon.
- Älä nyt. - Lapset ovat täällä, Mei.
Kaikkea hyvää sinulle.
- Lähetän uuden osoitteeni. - Selvä. Lähetä osoite.
- Hei sitten, Joel. - Hei.
Itse olet kalkkunankoipi!
Olet kaksi kalkkunankoipea.
Kalkkunankoipi!
Jos osoitat Ethania sormella, hän syö sen, Esther.
Anteeksi, neiti? Kalkkuna on hyvin kuivaa.
Joku toi sen kotoaan. En voi auttaa.
Anteeksi, neiti? Onko lisää chiantia?
Se on jonkun kotoaan tuomaa viiniä. Jestas sentään.
Minä johdan ruokarukousta. Valmiina kuin Vilja.
- En tunne. - Minä tunnen. Hyvä perse.
- Siitäs sait. - Kaksi minuuttia aikaa.
Susie, hoida sinä tämä puoli. Lausumme kohta ruokarukouksen.
- Hauskaa. - En tiedä, olenko valmis kiertueelle.
Kaksi viikkoa Haciendassa. Yleisö tulee luoksesi.
Kuulostaa uhkaavalta.
Ei se ole. Esiinnyt ja palaat huoneeseesi.
Sain sinulle kivan sviitin palvelustytön kera.
Onko ollut palvelustyttöä? Hän siivoaa ja petaa.
Se on Vegas. Vetää varmaan käteenkin.
- Mitä? - Otin sinulle ensimmäisen luokan lipun.
- Lentolipunko? En voi lentää. - Kone lentää. Sinä vain istut.
En voi mennä koneeseen. Niissä ei ole järkeä.
- Mikä pitää ne ilmassa? - Mikä pitää linnun?
- Räpytys. - Onko tuo vitsi?
- Tuo oli ansa. En lennä. - Kyllä lennät. Ei sinulla ole hätää.
Kai sinäkin tulet?
Onko tuo vitsi? En helvetissä mene koneeseen.
Hitto. Hammas taisi mennä.
Kuka teistä surkimuksista toi nämä sämpylät?
- Minä. Leivoin ne itse. Pidätkö niistä? - En. Ne ovat kivikovia.
Se on tarkoituskin. Sukuresepti, sanomme niitä kivisämpylöiksi.
Tuohan on typerää.
Liota niitä kuumassa vedessä ennen syömistä.
- Etkö tiennyt sitä? - En.
Ilmoitusasia kaikille.
Stage Deli ei ole vastuussa
isoäidin sahajauhokalkkunasta, muhkuraisista perunoista,
happamasta karpalokastikkeesta tai rusinoista porkkanakakussa.
Älkää siis kyselkö!
- Voit mennä, Fred. - Selvä. Hauskaa iltaa.
Voisiko sämpylöitä varten saada kuumaa vettä?
- Ei. - Ruokaa näyttää olevan paljon. Hei, Alfie.
- Onnutko sinä? - Olin menettää varpaan.
Katso hammastani. Näyttääkö se oudolta?
Kyllä, siinä on pinaattia. Sehän liikkuu!
- Hemmetin kivisämpylät. - Fredinkö? Ne pitää liottaa ensin.
Unohdetaan se nyt.
Mielistelin väkeä ja sain sinulle keikan klubille 15. päivänä.
- Ensi torstaina. - Hyvä. Olen valmis.
- Boisekin soitti. - En ymmärrä sinua.
Boise soitti. He maksoivat kytille. Wolford aukeaa taas.
He haluavat yhä sinut sinne.
Jos se sopii sinulle, niin selvä. Pitää harjoitella.
Huomio, yhteistä ruokarukousta ei ole kiinnostuksen puutteen
ja loputtomien kalkkunavitsien takia.
Mukavaa iltaa. Hyvää kiitospäivää.
- En lennä. - Kyllä lennät. Minäkin olen valmis.
- En lennä. - Kyllä lennät.
- On monta rautaa tulessa. - En lennä.
Kyllä lennät. Tapan sinut, Fred.
Lähdetään.
Vauhtia nyt.
Inhoan sinua!
- Yksi, kaksi... Nähdään. - Hei, odota!
Huijasin teitä.
Hei, Mike.
- Mitä sinä teet? - Etsin kuusta.
- Seurasitko minua? - Ajattelin jutella.
Ajattelit...
Olen täällä lasteni kanssa.
- Anteeksi nyt, en voinut muutakaan. - Mitä?
Halusin puhua studiolla, mutta en pääse sihteerin ohi.
Annoin heille kuvasi ja kielsin päästämästä sinua sisään.
Onko kuva imarteleva? Onko taustavaloa?
Minulla on saha.
Haluan puhua kanssasi. Harkitse uudelleen tyttöäni.
Tule katsomaan häntä. Et kadu sitä.
Tarjouduin jo näkemään hänet.
Raivostuit, kirosit minut ja tömistelit suolle, josta luikertelit.
- Järjestetään jotain. - Ei käy.
En tarjoudu enää. En tule katsomaan häntä.
Sinun ei tarvitse nähdä häntä. Lähetä joku.
- Joku naiskäsikirjoittajistasi. - Ei ole yhtään.
Onko Gordon Ford iso mulkkuparaati?
- Mikä suutasi vaivaa? - Hammas. Älä sitä mieti.
- Sahaanko sen pois? - Ei kiitos.
- Mene pois. - Hei, olen nyt ystävällinen.
Mitä ihmettä?
Tulin kätevästi tänne. Nytkö sinä torjut minut?
Missä on susilauma, kun tarvitaan?
Kuka toi sinulle Sophie Lennonin? Minä. Se haastattelu toimi.
Se oli todella tärkeä. Katsojalukusi nousivat.
Mahtailet ympäriinsä vieden kaiken kunnian.
- Tein sen sinun takiasi, Mike. - Tiedätkö mitä?
On yksi asia, mitä odotan koko vuoden.
Yksi asia tuo minulle iloa, ja se on tämä.
Joulukuusen etsintä lasten kanssa.
Teemme sen joka vuosi, ja se on helvetin hauskaa.
Nyt pysyt siinä.
Menen ostamaan omenamehua lapsille ja unohdan sinut täysin.
Ostin heille jo omenamehua. Halusin heille puuhaa.
Outoa, ettei yksikään näytä sinulta.
Annan kuvasi tänne ensi vuonna.
Lupasitko viedä lapseni leffaan?
Ehkä.
- Oliko se Spartacus? - Ehkä.
Kolmen tunnin elokuva ristiinnaulitsemisten kera?
Sekö sopisi mielestäsi kolmelle lapselle?
He pitäisivät hevosista.
Pilasit jouluni ja ristiinnaulitsemisen. Kiitos.
Ole hyvä vain.
Ja sinun takiasi valitsin kaikkein huonoimman kuusen.
Sotkit ajatukset ja keskittymiskyvyn.
- Mike... - Et astu enää koskaan tiloihimme.
Ymmärrätkö? Et saa edes seistä talon edessä.
Kun tulet lähistölle, joudut kääntymään oikeaan.
Et saa kävellä 5. Avenueta pitkin.
Et saa seistä Saksin edessä,
koska se on meitä vastapäätä 5. Avenuella.
Jos haluat mennä Saksille, käytä 49. kadun sisäänkäyntiä.
- En käy Saksilla. - Pysy poissa Midtownista.
- Toimistoni on siellä. - Muuta pois. Se koskee tyttöäsikin.
Ei hänellä ole sitä.
Hänkään ei koskaan astu siihen rakennukseen.
Hän käy taatusti Saksilla.
49. kadun sisäänkäynti tuntuu hänestä pahalta.
Sieltä on pitkä matka hisseille.
Lapset, eikö tuolla ole joulupukki?
Oho, erehdyin. Ei se tainnutkaan olla pukki.
Spartacus, Spartacus!
Ei ole mitään helvetin pukkia!
- Haloo? - On lippu Vegasiin, ja se...
On lippu Vegasiin, ja se pitää hakea.
- Miten hampaasi voi? - Ole hiljaa.
- Kai tiedät, etten ymmärrä sinua? - Pitää viedä se typerä taikuri.
Voi paska.
- Mene hammaslääkäriin. - Pitää saada se paskiainen lentokoneeseen.
- En lähde. - Kyllä lähdet.
Enkä lähde.
- En lähde. - Kyllä lähdet.
- En lähde. - Lähdet, vaikka pitäisi sitoa sinut...
Tapan itseni.
Tämä on älytöntä, Susie. Soitan hammaslääkärilleni.
- Menet sinne. - Mutta Alfie...
- Alfie ei lähde. - Vien Alfien lentokentälle.
- Vietkö? - Mitä?
Kyllä.
Et voi jättää häntä kadulle. Katso, että hän menee sinne.
Älä päästä häntä vessaan.
Hän kiipeää ulos tai vetää itsensä vessasta alas.
Vannon sen. Soitan hammaslääkärille. Hei sitten.
No niin, ulos autosta.
En mene sinne.
- Selvä. - Olen tosissani.
- Tiedän sen. - Et kuuntele minua.
Totta kai kuuntelen.
Miksi ihmiset lähtevät?
Onko jokin hyökkäys, josta en tiedä?
Ei vielä porttia. Istutaan alas.
Voin lähteä täältä. Et voi estää minua.
Minulla on viittasi. En anna sitä ennen kuin olet koneessa.
Olet ihan hassu. Lentäminen on hauskaa. Siellä saa juomaa ja ruokaa.
Hyvä. Viimeinen ateria.
- Tässä. Se on Susielta. - Se on käytetty.
Se on Ethanilta.
Minulle soitettiin taannoin,
mikä oli yllättävää. En tiennyt, että oli puhelin.
Se oli mies. Kykymanageri.
- Mitä hän halusi? - Hän oli nähnyt esitykseni.
Hän sanoi, että voisin olla suurempi kuin Houdini,
mikä on älytöntä. Olen jo Houdinia suurempi.
Houdini oli pieni. Siksi hän mahtui laatikkoon.
- Sanoitko, että sinulla on manageri? - Sanoin.
Hän sanoi tuntevansa Susie Myersonin, joka oli hissinkäyttäjä.
- Mikä? - Joku, jonka tapaa matkalla ylös tai alas.
Hän sanoi, että jos haluaa huipulle, pitää nousta hissistä.
Varmaankin huipulla.
- Tiedätkö, miksi olet täällä? - Koska varastit viittani.
Koska esiinnyt 2 000 hengen salissa Vegasissa.
Huippupalkkiot, upeat majoitukset ja enemmän rahaa kuin olet koskaan nähnyt.
Eihän. Nukuin kerran kassakaapissa.
Puoli vuotta sitten huijasit juoppoja baarissa. Olit mennyttä.
Kukaan ei piitannut sinusta, paitsi Susie Myerson.
Tiedän sen.
On helppoa nähdä timantti, kun se on Tiffany'sin ikkunassa.
On vaikeampaa, kun se oksentaa ämpäriin toimistossasi.
Susie on ainutlaatuinen.
Et löydä toista Susieta. Muista se.
Tämä on viimeinen kuulutus lennolle...
Se on siis portti neljä.
Alfie Zielinski. 14.45 lähtevä lento Las Vegasiin.
Vai niin.
Hän on ensi kertaa koneessa ja jännittää.
Se on merkitty tähän. Ei hätää. Me huolehdimme hänestä.
Tervetuloa TWA:han, Alfie. Meistä tulee hyvät ystävät.
YKSIN MATKUSTAVA ALAIKÄINEN
Tämä kertoo kaikille, kuka olen. Minun ei tarvitse selittää mitään.
Soita Susielle laskeuduttasi.
Ja muista, mitä puhuimme.
- Odota, Alfie. Minulla on viittasi. - Otin sen jo tunti sitten.
- Tännepäin. - Tule, kultaseni.
Miriam!
Mitä sinä täällä teet?
Teen viime hetken palveluksen Susielle. Oli hätätilanne.
Susien takia hän tuli tänne. Ei vanhempiensa.
Ei näytä hyvältä.
Susien asiakas lähtee Vegasiin. Saatoin hänet.
En ole kuullut mitään, mikä muistuttaisi hätätilannetta.
Hammas oli kipeä.
Odotetaanko, että keksit paremman tarinan?
- Miksi ette ole koneessa? - Lento peruutettiin.
Ei, lentoamme ei peruutettu. Se toteutuu.
- Meidät peruutettiin. - Mitä?
Varauksiamme ei löytynyt. Mitään muuta ei ollut.
Lähdemme kotiin.
Olemme siellä, kun olet tehnyt palveluksen
ystävälle, joka ei maksanut opintojasi Bryn Mawrissa.
- Mennäänkö samalla taksilla? - Ei.
Tulimme yksin, menemme kotiin yksin. Vähän kuin syntymä ja kuolema.
Selvä. Vilkutan teille, kun kuljen sivullanne koko kotimatkan.
Meillä tuntuu olevan hyvin paljon huonoa onnea.
Enpä tiedä.
Pesula, kiitospäivän kuolleet kukat.
Minulla oli kaksi rengasrikkoa tällä viikolla. Ja nyt lippuvarauksemme.
Mitä nyt? Mikä hätänä? Rose?
- Ei mikään. Lähdetään kotiin. - Hyvä on.
Otetaan taksi ennen Miriamia.
Tiedän, että lento peruutettiin. Yritän selvittää, miten se tapahtui.
Oliko peruuttaja sattumoisin italialainen? Hyvin pelottava.
Vai irlantilaisnainen, joka puhui vahvaa murretta?
"Tuo on muuten kaunis hattu." Kyllä, tuo on Irlannin murre.
- En ole imitoija, anteeksi nyt. - Rose, sain taksin.
Hetkinen vain.
Kuuluiko taustalta jotain, kirkaisuja, metallisahoja tai murtuvia luita?
Tule jo, Rose.
- En pilaile. - Rose Weissman, lähden ilman sinua.
Nyt pitää lopettaa, mieheni saa kohtauksen. Abe, luojan tähden!
- Menetimme taksin. - Saamme toisen.
Kuten toisen lennon?
- Hei. - Hei.
- Ensi kertaa matkallako? - Ja kannan tavaroita.
Voinko...
Rothstein, Myers, Friedman ja Abramowitz.
- Ovatko he rabbejasi? - Lakimiehiä.
- Et halua kadottaa tätä. - En niin.
He veloittavat joka sanasta. Tuplasti kirosanasta.
Lähdetkö siis matkalle?
Olen menossa länsirannikolle.
- Ihanko totta? - Kyllä.
Näen, millaisia sellit ovat Losissa.
Kuulemma 22 astetta ja aurinkoista, ei kosteutta.
- Mitä kuuluu? - Hyvää.
- Todella hyvää. - Hyvä.
- Oletko menossa jonnekin? - En.
Pakotin hermoilevan taikurin koneeseen pitämällä viittaa panttivankina.
Tein niin viime viikolla. Paskiainen jätti kaneja asuntooni.
- Miten pitkään olet lännessä? - En tiedä.
Minulla on keikkoja tiedossa. Vuokrasin talon.
- Sinulla on vuokrasopimus. - Sitä sattuu parhaillekin.
Pidät varmasti Losista.
Auringosta, appelsiineista ja Disneylandista. Pidät niistä kaikista.
Löydän varmaan pilven, jonka alle piiloutua.
Lapseni asuu luonani vähän aikaa.
- Onnentyttö. - Niin.
No, pitää varmaan etsiä länteen menevä kone.
- Anteeksi, etten soittanut. - Mehän emme tee sellaista.
Selvä.
Hyvää jatkoa.
Lenny?
En mokaa sitä.
Joudut pitämään lupauksesi.
Anteeksi nyt.
Siinähän sinä olet.
1,50 dollarin pääsymaksu ja kahden drinkin minimi.
- Näkyykö Joelia? - Ei.
Hän lukitsi rahat työpöytäänsä. Käytän käteisvarojani vaihtorahoina.
Kas tässä. Hauskaa iltaa.
- Vihdoin. - Archibald, uskollinen seuralainen.
- Se ei ole nimeni. - Totta kai on. Lyhenne Archiesta.
Ei. Archie on lyhenne Archibaldista.
Kuten sanoin: "Archibald, uskollinen seuralainen."
Meidän pitäisi hankkia hevoset.
Saappaat ja chapsit. Ratsastetaan auringonlaskuun, napataan retkuja.
Sitä voi harkita. Ei chapseja, mutta muusta voi puhua.
- Missä olet ollut? - Kävin baarissa.
- Omistat baarin. Miksi käydä baarissa? - Vaihtelu virkistää.
Minä voin auttaa. Mitä kuuluu?
- Kiitos. - Mitä mieltä olet paikasta?
Olen omistaja. Sano, jos tarvitset jotain.
Meillä oli keskustelu kesken.
Jos haluatte puhua, menkää hiljaiseen ravintolaan.
Tai rantaan kävelylle. Tänne tullaan juomaan ja tanssimaan.
Niin lähellä, että haistaa hajuveden.
Hei, Joel!
On kamala oliiviongelma, joka kaipaa huomiotasi.
Mikään ei onnistu ilman minua. Palaan pian.
Eikä palaa. Ei hän palaa.
Mitä... Joel?
Hei, hyvä herrasväki. Lakatkaa soittamasta.
Jestas. Yritän puhua.
Helvetin muusikot. Hei, kaikki.
Olen Joel Maisel, Button Clubin omistaja.
Hienointa klubin omistamisessa on, että se, mikä näytti ennen pahalta,
on nyt osa työtä.
Esimerkiksi juuri nyt en ole humalassa. Teen tutkimusta.
Olen todella ahkera.
Hei, joku nauroi. Huomaatteko nyt? Emme tarvitse tätä paskaa bändiä.
- Mene pois. - Halusin ennen tehdä tätä työkseni.
Komediaa. Kyllä vain.
Kävikin ilmi, että entinen vaimoni onkin lahjakas koomikko.
Tunnetteko hänet? Hän on tosiaan hyvin hauska.
Kun näin hänet lavalla ensi kertaa, hän puhui pitkään boksereistani.
Pidempään kuin hän kulutti niiden pesuun.
Myönnän, että miehenä oli vaikea kuunnella, kun vaimo puhuu sinusta.
Nyt kun olen täällä, on varmaan reilua tehdä se toisinpäin.
Selvä on.
Vaimollani on hyvät tissit.
- Upeat. Vai mitä, Archie? - En ole nähnyt niitä. En tiedä.
Hänenkin vaimollaan on hyvät tissit. Ei tosin kuten omallani.
Vaimoni tissit ovat olympiakullan tasoa. Kenen vaimolla on hyvät tissit?
- Riittää jo. - Häivy sieltä.
Nosta käsi ylös. Vaimosi näyttää aika hyvältä.
Paitsi jos hän ei ole vaimosi. Mitä teet myöhemmin, söpöliini?
Baari on auki, ja minä tarjoan seuraavan kierroksen.
- Ihan totta, Joel. Tule pois sieltä. - Vitsailin vain. Helkutti.
Ei sitten.
- Hei, soittakaa jotain. - Hän sanoi meitä juuri paskoiksi.
- Hei, kerro meille vitsi. - Aivan!
Hei!
Hei! Sinä siellä.
Sinä teit sen. Et antanut meidän hoitaa asiaa.
Hänestä olisi silti tullut lääkäri.
Montako kertaa tämä pitää sanoa?
Sano jotain. Olen tässä.
Mene takaisin yläkertaan.
Siinähän sinä olet. Entä hammaslääkäri?
Hyvin. Varsin perusteellinen ja taitava mies.
- Hän on nainen. - Matala ääni hämäsi minua.
Et mennytkään.
En, olen parantunut. Hoidan sen myöhemmin. Miten ilta sujuu?
- Hyvin. - Mitä tapahtui?
Olen ihan ruosteessa.
Oli vaikea löytää jutun kärkeä, ja rimmasin lapaset ja tapaset.
Mitä tapaset ovat?
En tiedä, mutta sanoin sen kovaan ääneen hymyillen kuin se olisi hauskaa.
Ei se ollut.
Älä nyt. Täällä pääset eroon ruosteesta.
Ole surkea. Mennään sitten drinkille.
Hyvä on.
- Hei, saisinko jäitä? - Mitä varten?
Haluatko lukea päiväkirjanikin?
Hitto. Onko tuo Gordon Ford?
- Missä? - Katso, mihin osoitan.
On se hän. Hän on paljon komeampi luonnossa.
Helvetti sentään.
Mitä minä teen? Kerronko Midgelle, että hän on täällä? Ei, hän sekoaa siitä.
Vai paneeko se häneen vauhtia? Helvetti, suojelenko hänen päätään vai en?
Jessus, käskin hänen olla surkea. Ehkä pieni tönäisy tekee hyvää.
Pitää ajatella kuten Midge. Mitä hän haluaisi?
En minä tiedä. Voi paska! Miksi valot muuttuvat? Saanko halvauksen?
Esitys on ohi.
Maailmankaikkeus päätti asian.
Tuo minulle skottiviski ja viski.
Mitä sinä siinä seisot? Olen vain tosi innoissani.
Iltaa, hyvät naiset ja herrat. On mukavaa olla täällä.
Olen vieläkin ihan täynnä kiitospäivästä.
Se ei ole vitsi, vaan pikemminkin ilmoitus.
Poikani pitää oudoista yhdistelmistä tähteiden suhteen.
Kuten kalkkunaa ja kastiketta pekaanipiirakkapalojen välissä.
Se maistuu pahalta.
- Tietääkö kukaan, sataako huomenna? - Älä sano "tapaset".
Tuo oli todella huono alku. Taidan aloittaa alusta.
Iltaa, hyvät naiset ja herrat. Älkää piitatko siitä naisesta, hän lähti.
Kuten tämän herran illan alibi.
Ystävänne nukahti strippiklubilla. En halua nähdä, mikä pitää hereillä.
Tiedättekö, mitä tänään selvisi?
Voi viedä lapsensa lentokentälle koneeseen
ja lennättää heidät muualle.
Teknologia on upeaa.
Jos aiemmin halusi rauhaa, heidät piti jättää kirkkoon.
Vaarallisinta ei ole viedä lapsia vieraiden kera kulkuvälineeseen,
jota varten on oma "valvontaelin". Ei.
Vaarallisinta on, että kun he ovat poissa,
voi muistaa, millaista elämä oli ilman heitä.
Kaikki palaa mieleen. Puhdas lattia.
Rauhallinen asunto.
Hemmetin vyötärö.
Seksi.
Seksi, joka jatkuu ihan loppuun asti.
Tai kunnes mies lopettaa.
- Siitäs sait. - Seksiä missä vain.
Miltei minkä kodinkoneen päällä tahansa. Ei silti yleiskoneen.
Ei tarvitse lisätä television ääntä,
jotta voi sanoa lapselle Hruštšovin paukuttaneen taas kenkäänsä.
Vaikka Neuvostoliiton vallankaappauksen uhka onkin pelottava,
mietin silti, että se hoitaisi suihinottoperjantait vähän aikaa.
Aikani loppui nyt. Minua kaivataan helvetissä.
Nostakaa ystävänne pystyasentoon. Olitte kilttejä ja anteeksiantavaisia.
Tarjoilija säästää juomarahat lähettääkseen lapset Pittsburghiin.
Olen rouva Maisel, kiitos ja hyvää yötä.
- Taasko tartut käteen? - Hae Midge.
Teen töitä.
- Nopeasti nyt. - Annoitko juomarahaa? Voihan paska!
Suokaa anteeksi.
Anteeksi, herra Ford.
- Siinähän sinä. - Olen Susie Myerson.
- Susie Myerson ja kumppanit. - Selvä. Iltaa, Susie Myerson.
- Mitä piditte esityksestä? - En nähnyt paljon.
- Näin, kun katsoitte koomikkoani. - Näittekö? En riisunut edes paitaa.
Mitä mieltä olette?
- Hän on hauska. - Niin on.
Ja näyttää hyvältä. Hyvä paketti televisioon.
- No... - Ottakaa hänet ohjelmaanne.
- Hän ei sovi. - Liian hauskako?
Liian kaupunkilainen. Yleisöni on maalta, mutta hän on hyvä.
- Hän osaa esiintyä maalaisille. - Olen pahoillani.
Hyvä on.
- Ottakaa hänet alaiseksi. - Mitä?
Käsikirjoittajaksi. Teillä ei ole naisia siellä.
Myytte saippuaa. Kuka ostaa sitä?
- Pesulat? - Hän voi auttaa vitseissä.
- Mistä tiedät, ettei naisia ole? - Pelkkä aavistus.
Vaimoni sanoi, että naisen näkökulmaa kaivataan.
Kuulostaa fiksulta naiselta.
- Minua fiksummalta. - Susie?
Tässä hän on. Miriam Maisel, tässä on Gordon Ford.
- Gordon Ford, Miriam Maisel. - Hauska tutustua. Olet hauska.
Kiitos. Ihailen ohjelmaanne ja teitä.
- Haluatko kirjoittaa minulle? - Mitä?
Susie kehui sinua, voisit kuulemma olla sopiva nainen.
- Käsikirjoittajien ryhmään. - Ei. En ole kirjoittaja.
Neuvotellaan hetki.
- Neuvotellaan. - Mitä tarkoitat?
- Luotatko minuun? - Kyllä.
- Ota tämä työ. - En halua kirjoittajaksi.
Ei kukaan halua, mutta pääset sisään.
Kun olet siellä, saat hänet nauramaan joka kerta.
Lopulta hän näkee, millainen tähti olet.
Tämä on nyt meidän mahdollisuutemme. Oletko mukana?
KULJE ETEENPÄIN
Olen mukana.
Gordon, hyväksymme tarjouksesi ja olemme hyvin innoissamme.
Selvä, hän aloittaa maanantaina. Mike, hoida homma.
Tekstitys: Ilse Rönnberg
Luova tarkastaja Pirkka Valkama