Ne már! Ne!
Ne!
Biztos, hogy... Ez meg mi?
Ne... Hol a...
Francba! Miért nem lehet soha semmi ott, ahol lennie kéne, amikor szükség van...
- Maga látta, hogy ott van? - Nem én.
Tíz percig kutattam utána. Maga meg csak ült ott?
- Azt hittem, tollat keres. - Miért keresnék?
Sokszor keres tollat, ha eszébe jut valami.
Maga jegyzetel!
Nem minden más hibája, ami magával történik.
Oké. Leírjam ezt az egyik tollal?
- Emlékszik... - Emlékszem, hol tartottam!
Le kellene borotválnom a fejemet. Biztos imádná.
Mindig emlékszem, hol tartok. Képes vagyok komplex gondolatokat fejben tartani.
A NASA ezért könyörög folyton, hogy költözzek Floridába.
Hajnali négykor csörög a telefon, mert ő akkor végez.
Nem számít, hogy nekem nyolckor a laborban kell lennem. Annyira...
És mindennek muszáj... És ott van az egész...
- Fejezze be a gondolatot! - Mi?
A gondolatok befejezésén dolgozik.
- Igen. - A fejében lehet, de hangosan...
Unom, hogy folyton kritizál! És ő is!
Nem az én hibám, hogy mindenki lassabb nálam. Mindig is így volt.
Az egyetlen, akivel beszélni tudtam, nagyapa volt.
- Ott marad? - Azt hittem, a kanapén beszél.
- A közelség problémáin dolgozunk. - Persze. Bocsánat!
Maga döntött így! Én csak Klonopint akartam.
Már itt is vagyok. Jó?
- Nem akarok frufrut! - Nem muszáj...
Ki hív hajnali négykor?
A doktorimon dolgozom. Az is fontos.
Nem tudja, hogy Reno és Boston nem egy időzónában van?
- Mi? - Úgyse értené.
Értesse meg velem!
A molekuláris kinetikus szekvenálást? Azt szeretné megérteni?
- Azt hittem, az anyjáról van szó. - Nem minden körülötte forog.
Próbálok rájönni, hogy használhatók fel a DNS-mutációk
a betegség lefutásának megváltoztatására és átrendezésére,
hogy irányíthassuk a folyamatot, amelyben... Várjunk!
Oké, megvan!
- Ez komoly? Biztos benne? - Le akarja ellenőrizni?
Nem. Hiszek magának. Úgy értem...
Atyaég! Esther, ez elképesztő!
Amit itt, a rendelőmben vitt véghez,
elképesztő teljesítmény!
Igen? Anyámnak mondja!
Hogy a faszba győztek meg, hogy használjak plusz lepedőt?
- Susie valaki irodája! - Susie! De jó! Azt hittem, nem vagy ott.
- Ki az? - Itt Rose. Miriam nagyon beteg.
Mi? Nem! Csak 14-én lesz beteg! Beírtam a naptárba!
Nem arról van szó. Későn jött haza, gyakorlatilag megfagyva.
- Mit csinált kint a hóviharban? - Azt reméltem, maga tudja.
- A maga lánya. Maga él vele! - A maga ügyfele. Sosincs itthon.
Nem nekem kell megtanítanom rá, mi a hó. Ez a maga sara.
Nos, akárki is a hibás, úgy át volt fagyva, mint egy jégtömb.
A kabátja gyapjú, úgyhogy összezsugorodott rajta.
Kölcsön kellett kérnünk egy metszőollót, hogy levágjuk róla.
Forró zuhany alá tettük, ágyba dugtuk. Jött az orvos. Hipotermiás.
- Jézusom! - Annyira zaklatott, hogy nem tud elaludni.
Csak ott fekszik és félrebeszél. Ide kell jönnie tolmácsolni nekünk.
Maga beszéli a nyelvét, ismeri a showbiznisz fordulatait.
- Oké. Mindjárt ott leszek. - Jó.
Ha ideér, vigyázzon, ne említse a lábujjakat!
- Van rá esély, hogy elveszít párat. - Lefagyott a lábujja?
Reméljük, hogy csak a bal középső. Úgy tud még normálisan járni.
És könnyebben tud keskeny cipőket hordani, ez pozitívum.
- Akkor hamarosan jön? - Igen. Viszlát!
Hahó! Itt vagyok!
- Susie? Zárva volt. Hogy jutott be? - Igen.
- Még megvan a kulcsom. - Miért?
Nem is tudom. A kulcstartómon van. Elfelejtettem levenni róla.
- Hála az égnek, hogy itt van! - Kulccsal jött be!
- Hogy van? - Még mindig félrebeszél.
- Megtartotta a kulcsot, most nyaklánc. - Na és?
Friss híreket kérek Miriamről!
Nincs javulás. Összevissza hadovál. Véletlenszerű szavak, furcsa hangok.
Lehet, hogy bebopul beszél.
Arra emlékszem, hogy a Carnegie Hallba ment megnézni Lenny műsorát.
Végre valami információ! Carnegie Hall.
Szóval nem vesztette eszét, és indult sétálni a hóban, csak mert olyan szép.
Először ez volt a teóriám.
- Abe, istenem! Az inged! - Így jött vissza a tisztítóból.
- Vegyél fel másikat! Krízishelyzet van! - Mind ilyen.
Megnézem, mit tudok kideríteni.
Az ingről? Mert az most nem fontos.
Miriam! Én vagyok az, Susie.
Eltűnt.
- Mi tűnt el? - Az ablak.
- Eltűnt az ablak? - Nyitva.
- Kinyílt az ablak? - Csukódik. Egy ajtó becsukódik...
- Semmi sem csukódik be. - Sajt és keksz.
- Tony Bennett... - Mi van vele?
Lefeküdtem vele.
Lefeküdtél vele? Mikor találkoztál vele, baszki?
Nézte az alakot.
- Ki? - Hozd a kalapot!
Rímben próbálsz beszélni?
Miriam!
Szexelt Tony Bennett-tel.
- Mi? - Sajtot és kekszet akar.
Vettem neki manchengót. Nem akarta megenni.
Honnan ismeri Tony Bennettet?
- Említett egy kalapot? - Mikor nem?
Valami ablak, ajtó. Ez nem sokat segít.
- Gondoltam, ez megnyugtatja. - Zelda, mi ilyen büdös?
Lengyel halfejleves. Elűzi a gonosz szellemeket. Fényes lesz tőle a haj.
Ha végzett a szomszédos ingatlanárak letörésével, főzzön egy erős kávét!
Eltart egy ideig.
Miriam!
Miriam, próbálj koncentrálni! Mi történt tegnap este?
- Hideg volt. Hóvihar. - Igen, a hóvihar hideg.
Gyaloglás.
- Gyaloglás a hidegben? - Ágyékfagyás.
Mi?
- Megfagyott az ágyékom. - Az ágyékod? Van ilyen?
A lábujjaim. Le fognak esni a lábujjaim!
Sok a duma a lábujjakról, pedig az ágyékfagyás itt a lényeg.
Biztos vagyok benne, hogy a lábujjaidnak semmi...
- Csúnya? - Nem.
A két térded közé hajtod a fejed, hogy ne ájulj el, igaz?
Susie, mondd el!
Jézusom! Akkor hogy néz ki az ágyékod?
- Végre! - Susie?
Susie!
- Megtudott valamit? - Visszahívjuk az orvost?
Drága a vizitdíja, szóval ha nem muszáj...
Láttam a lábujját.
- Említettem a lábujjat. - Nem.
Nem, Rose! Nem említette azt a lábujjat!
Egy cuki fagyott lábujjról beszélt, ami rózsaszínű, mint egy kerub.
Nem készített fel a horrorra.
- Túlreagálja. - Fekete! Fekete a lábujja, Rose!
Nem túlreagálom! Annak annyi!
Mintha háborúban járt volna! Valamikor régen. Hagyjuk!
Oké. Visszamegyek.
De már mindig látni fogom azt a lábujjat, Rose! Érti?
Talán soha többé nem hunyom le a szemem!
Jobban érzed magad? Nem akarsz felkelni? Mozogni?
A gyerekeid tévét néznek. Akarod látni őket?
A gyerekek bekaphatják.
Azt mondta, a gyerekek bekaphatják.
- Mi? - Nem, azt már nem!
- Micsoda rémes beszéd! - Nem tudom, hogyan tovább.
Tudja, mi segítene?
- Mi? - Ha visszaadná a kulcsot.
Hát, az biztosan nem árthat.
Susie!
- Susie! - Mi az?
- Te jössz. Hogy érzed magad? - Megvagyok.
Tényleg azt mondtam, hogy a gyerekeim bekaphatják?
Ha ettől jobban érzed magad, a kicsi nem hallotta.
- Jó. - Elmondod, mi történt?
Nem sok. A Carnegie Hallban voltam. Hóvihar tört ki.
Nem találtam taxit, ezért gyalog indultam el.
Hé! Szerinted vissza tudod csinálni a Bennett-fellépést?
- Annak annyi. - Biztos vagy benne?
- Igen, egész biztos. - Talán a második jelölt nem válaszolt.
Épp most vasalja a fellépőnadrágját.
Én meg a hülye elképzelésem.
"Én akarok lenni a fő fellépő! Senki előtt nem leszek nyitószám!"
Micsoda ostobaság ilyet mondani!
Nem olyan ostoba. Az, hogy azt mondod, amit mondani akarsz, egész elmés volt.
Talán mégsem vagyok elég tehetséges.
Talán nem vagyok olyan kemény, mint hittem. Nézz rám!
Húsz centi hó, és anyámmá változom. Fekszem, tabletták, gyertyák mindenhol.
Nyilván kristály is van a párnám alatt.
Igen, kristály van a párnám alatt. Három darab.
Nem! Rajta, gondolj valami örömtelire! Gondolj cipőkre!
A lábujjam! Le fog esni a lábujjam!
Ne gondolj cipőkre! Kalap! Szereted a kalapokat.
A kalapom! Imádtam azt a kalapot!
Figyelj! Holnapra ez egy vicces történet lesz, amit felhasználhatsz a számodban.
Annyira sajnálom, Susie! Olyan hülye vagyok! Volt egy tervünk.
Erre önállósítottam magam. Megpróbáltam egyedül csinálni.
Nem kellett volna. Te vagy az egyetlen, aki megért engem.
Te vagy az, aki eljuttatott bármeddig is.
Ígérem, hogy az életem legfontosabb emberében soha többé nem inog meg
a bizalmam.
- Hat hónap. - Mi?
Hat hónapon belül be kell futtatnom. Harry figyelmeztetett erre a nézésre.
Ő azt sajnálta legjobban, hogy nem tudta, mit jelent, csak amikor már túl késő volt.
Így néznek, mielőtt feladnák. De ő nem fogja feladni!
Túl messzire jutottunk. És Mike a kulcs.
- Ki az a Mike? - Mennem kell.
- Oké, még valami. - Nem adom vissza a kurva kulcsot, Abe!
A Káprázatos Mrs. Maisel
Pár nap múlva itt a hálaadás.
Holnap van? Tényleg? Miért vagyok még mindig a városban?
Igen, a hálaadás! Az evés és a család napja.
A nap, amikor az apósodra nézel,
aki azt reméli, hogy a lánya észhez tér,
az anyósodra nézel, aki azt reméli, hogy a lánya észhez tér,
a feleségedre nézel, aki azt reméli, hogy észhez tér.
- A te feleséged észhez tért, igaz, George? - Igen, egész sokan közülük.
Mindig okos nőt vegyél feleségül! Előbb-utóbb elhagy.
Kedvenc hálaadási hagyományom
ülni a nappalimban, és figyelni, ahogy ifjúságom felfújt rajzfilmfigurái
némán ellebegnek előttem.
Amikor a nagyszüleim bejönnek, nézzük, mit vonultat fel a Macy's.
Imádom a Macy's hálaadásnapi felvonulását.
Kiderül belőle, hol a helyed a showbusiness hierarchiájában.
A Gordon Ford Show-nak van a legnagyobb stúdióközönsége a szakmában.
Elnézést, de a lelkesedésük eltörpül ahhoz képest, amikor a gyerekek mellett
ellebeg egy négy méter magas Mighty Mouse. Tiszta Elvis, csak farokkal.
Egy másik kedvenc hagyományom az, amikor ülünk az asztalnál,
és a nagyi közli, hogy neki talán az idei az utolsó hálaadás.
Erre mindig azt feleljük: "Nagyi, tudjuk! Tudjuk."
De mind Rosie néni töltelékét esszük, és csak te panaszkodsz.
Remek műsorral készültünk mára. Maradjanak velünk!
- Nem illetéktelenül vagyok itt! - Nem?
Turista vagyok, aki először jár erre, és rossz irányba fordultam.
- A Brooklyni Botanikus Kertet keresem. - Gyakori tévedés.
Nézze, menedzser vagyok! Tehetségeket futtatok.
Mi a neve? Willie? Maga meg én jóbarátok leszünk.
Beszédet fog mondani az esküvőmön.
Utálom az esküvőket. A lift az úti cél.
A rendőrség biztos bánja, hogy visszautasította magát.
- Hedy, ne! - Azt mondtam: "Ez nem hamutartó.
Ez egy 19. századi, francia Barbotine váza!"
Nevetni kell. Különben sírni fogsz az emberek ostobasága miatt.
Zelda, olyan szaga van, mintha forrna!
- Nem forr. - Gyöngyöznie kell!
- Gyöngyözik. - Tudod, mi a különbség?
Tudom.
A forrás gyors buborék. A gyöngyözés lassú buborék.
Tudja, mikor gyöngyözik, Shirley.
Só, Zelda, só! Mi van veled? Talán a só a pénz a hazádban? Markolj bele!
Akaratos vén szatyor!
Olcsó gój!
- Harcoljatok tisztességesen! - A virágaim hervadtan érkeztek!
- Mi? - Biztos összekeverték a rendelésemet.
- Mit csináljunk? - Nem lesz virágunk.
Az nem lehet! Hálaadás van.
Hálaadáskor mindenki a virágokat nézi. Majd kitalálok valamit.
Érzi a pulykát! Esküszöm, kiszagolta! Rose, nézd, hogy szimatol!
Olló van nálam!
Ha mondasz valamit, egyenesen rád néz!
- Próbáld ki, Midge! Mondj neki valamit! - Holnap tarolnak a vízvezeték-szerelők.
- Nézd! Odafordult! Shirley, odafordult! - Astrid! Ez egy tűzhely!
Soha ne lengess gyereket tűzhely felett, kivéve, ha bilire szoktatod!
- Vidd innen a babát! - Elviszem a babát, Miss Astrid.
- Gyere csak! - Hogy figyel!
Olyan éber! Mindig ébren van. Soha nem alszik.
Azt mondtad, tűzhely felett szoktattál bilire egy gyereket?
Felmelegíti a popsijukat. Emlékezteti őket, mire való.
Másfél óra alatt bilire szoktattam Joelyt.
Ti milyen gyakran sírtok?
- Hol ülök? - Nem anya mellett?
Áthelyeztem a kártyákat.
A gyerekek a felnőtt asztalnál ülnek, hogy Chaim ne érezze magát furán.
Rose ott ül. Noah ott. Moishe, Shirley, ott és ott.
Abe, Midge és Joel a gyerekasztalnál.
- Felnőtt vagyok. - Majd én megyek a gyerekasztalhoz.
Ez Chaim első hálaadása! Nem hagyhatod magára!
Apu csak hülyéskedett. Ne félj!
- Bocs, apa! - Alszik. Nem fogja érdekelni.
- Szerintem fogja. - Igen, de te nem vagy egy nagy gondolkodó.
Apa, gyere, ülj ide hozzánk!
Hoztam egy kis plusz sót, hátha sótlan az étel.
- Joel, én szeretnék odaülni. - Miért?
Mert én vagyok a családfő. Nekem kell az asztalfőn ülnöm.
- A gyerekasztalnál? - Mennyire fontos neked a győzelem?
- Ajjaj! Ki ölte meg a virágokat? - Így érkeztek.
És te fizettél érte? Én ingyen is hoztam volna hervadt virágot.
- Hé! Vigyázz! - Bocsánat. Szeretnék tósztot mondani.
- Mi? Onnan? - Igen, innen.
Ettől az asztalból kell tósztot mondani.
- De... - Majd én mondok egyet.
- Szerencséd van, Chaim. - Évente egyszer összegyűlünk...
- Mutatott! - Tényleg?
- Rád. - Megint!
- Mutass apára! - A mutatásra! Együnk!
Noah, meséltem már az utazásról, amit nyertem?
- Tényleg? - A bankjától.
- Mi? - A bankodtól nyerted.
Nem tudom, mit mondtál, de nyertem egy utat a bankomtól Palm Beachbe.
A bankigazgató felhívott, hogy megköszönje a hűségemet,
aztán felajánlott egy utazást.
- Szuper! - Mi?
- Szuper! - Biztos.
Ezen a hétvégén megyünk.
A legjobb az egészben, hogy a lányunk nem hajlandó kihozni az unokáinkat
a reptérre, hogy elbúcsúzzanak tőlünk.
Nagyon kiábrándító.
Aznap dolgozom! Hogyhogy őt hallod?
- Mi? - Nekünk is van egy bejelentésünk.
A megfelelő alkalomra tartogattuk. Elmondod nekik te?
- Nem, mondd te, Moishe! - Shirley és én elválunk.
- A töltelékbe kell még só. - Várjunk! Hogy mi?
- Ne! Miért? - Rájöttünk, hogy nem illünk egymáshoz.
Most? Most jöttetek rá?
Amikor majdnem meghalt, azt hittem, visszavonul. A nyugdíjról beszélt.
Igen, de ha közel állsz a halálhoz, rájössz, milyen rövid az élet.
A felét se tettem meg annak, amit elterveztem, úgy döntöttem, terjeszkedek.
És most kaput vagyunk. Milyen a pulyka? Kell rá só?
A pulyka finom, Shirley.
Hálaadásnapi vacsorát tartunk, és ezt most zúdítjátok ránk?
Nyugi! Minden rendben. Még mindig együtt lakunk. Semmi sem változott.
Plexit rakunk az ágy közepére, hogy ne érjen össze a fenekünk,
de azért lássuk, ahogy a másik fuldoklik-e álmában.
Még mindig ott a szeretet.
- Nem tudnátok ezt megoldani? - Ez komoly?
Te kérdezed, Miss Egy Ballépés, és a Férjed Repül?
Ne beszélj így Midge-dzsel! Ezt meg kell oldanotok!
Nem fog menni.
Próbáltuk. Beszéltünk.
Aztán Moishe mondott nekem valamit, amit soha nem vártam volna a férjemtől,
és már nem tudja visszaszívni.
Shirley is válaszolt valamit,
amit soha nem vártam volna egy másik emberi lénytől, nemhogy a feleségemtől,
és már nem tudja visszaszívni.
- Anya oldalán állok. - Mi? Miért?
Hogy miért? Szívrohamod volt! Nyugdíjba kéne menned.
Köszönöm a lojalitást a nemedhez. Csodás!
Ha már nagy híreket osztunk meg, neked is van, igaz, Joel?
- Tényleg? - Egy bejelentés.
- Valami, amin túl sokáig ültél. - Milyen bejelentés?
Hát, ezt nem pont most akartam elmondani, de...
Vigyázz!
- Ethan, cserélj helyet apával! - Oké.
Hihetetlen, hogy így... Ahogy frissen egyedülálló apám mondta, hírem van.
A barátnőmről van szó.
- Vigyázz! - Esther, gyerekasztal! Mozgás!
- Oké. - Bocsánat. Folytasd!
Össze fogunk házasodni.
- Istenem! Igen! - Gratulálok!
Kisbabánk lesz.
- Mazel! - Mi? Istenem!
Ki ez a lány? Ez a menyasszony?
- Ismered. - Tényleg?
- Találkoztatok. - Mikor?
Madzsongoztatok.
- Hol? - A kórházban.
- Milyen kórházban? - Amikor apa szívrohamot kapott.
- Én nyertem? - Igen. Találkoztatok. Összeházasodunk.
Egy unoka! Rose, hallottad? Hogy merted ezt eltitkolni előlem?
- Ő titkolta előled, nem én! - Azt akarod, nyomorult legyek! Nem leszek!
Nekem lesz egy menyem és egy unokám,
te pedig holtan fogsz összeesni egy kupac férfiruhán a tavaszi kollekcióból!
- Hogy lehet ilyet mondani? - Takard el a füled!
Az övét én takarom el.
Élvezzétek ennek az asztalnak a zen szépségét
és a relatív névtelenséget, ameddig csak lehet!
Éhen halok!
Lehetetlen! Szerintem egyedül etted meg az egész pulykát.
- Te etted meg az egész pulykát. - Nem.
- Jó estét, Mrs. Chao! - Jó estét, Mrs. Chao!
Vigyázat!
Tedd azt a táskát a konyhába, Ethan!
- Egy néni már lakik itt. - Mi?
Tegyetek meg egy szívességet! Bementek apu szobájába?
- Fogd meg a kezem! - Nem!
- Nekem kell megmutatnom. - Tudom, hol van!
Miért nem mondtad, hogy jössz? Hiányoztál.
Nem tudtam a gyerekekről. Hogy nálad vannak.
- Mármint ma. - Semmi gond.
Kérsz valamit enni? Hoztam egy komplett vacsorát.
Chicagóba költözöm.
Nem az erősséged a felvezetés, igaz?
- Bocsánat. Milyen volt a... - Már hiába.
Rendben. Bocsánat.
- Ülj le! - Nem.
Nem ülsz le?
Nem. Itt kell állnom, és el kell mondanom, amiért jöttem.
A rezidensi képzésemet Chicagóban fejezem be. Tetszik a kórház, az emberek.
Nem tudom, észrevetted-e, de én nem Chicagóban élek.
- Most nem tudok elköltözni. - Tudom.
- Nincs megfelelő kórház északkeleten? - Nincs.
- Körülnéztél? - Nem.
- Nem kéne? Mert kisbabánk lesz. - Nem.
- Nem? - Már nem...
lesz.
Mi történt? Jól vagy? Miért nem hívtál? Az első vonattal mentem volna!
Semmi sem történt. Csak...
Nekünk már...
nem lesz kisbabánk.
Nem értem.
Basszus! Értem.
Sajnálom.
- Én leülök. - Egész életemben egyetlen célom volt.
Tudtad, hogy soha nem akartam komoly kapcsolatot senkivel.
- És ez a dolog veled... - Apu! Esther megint mutogat rám!
- Egy perc és megyek! - Apu, nem hagyja abba!
Egy perc, Ethan! Az istenit neki!
Basszus! Bocs, Ethan!
- Feldúlt vagy. - Nem értem.
Ha ezt akartad, miért mondtad meg, hogy terhes vagy?
Mivel úgysem számítok.
- Ez nem igaz. - A zsidók lehetnek szerzetesek?
- Mert a kapcsolataim eddig... - Tudom, át kellett volna gondolnom.
De nem tettem, mert te...
Te te vagy! Nem láttam, hogy ez lesz.
Szemésznek kéne menned. Segíthet a látásodon.
Ne gúnyolódj, kérlek!
Ne légy mérges, ne gúnyolódj, le se szard!
Én nem ezt mondtam. Én...
Nem kaphatok meg mindent, Joel!
A világ nem így működik.
Ha tényleg orvos akarok lenni, akkor orvosnak kell lennem.
Kérlek, értsd meg!
Nagyon szeretném, ha megértenéd.
Oké.
Oké, bassza meg! Rendben. Megértem. Remek orvos lesz belőled!
- Köszönöm. - Megvan az összes holmid?
- Biztos hagytál itt dolgokat. - Csak ezt a pulcsit.
Egy pulcsi! Öregem, tényleg nem vagyok valami jó megfigyelő, igaz?
A csaj nem hagy itt mást, csak egy pulcsit. Komoly jel.
- Kérlek, Joel. Én... - Itt vannak a gyerekek, Mei.
Sok szerencsét neked!
- Elküldöm az új címemet. - Persze. Küldd csak el!
- Viszlát, Joel! - Viszlát!
Pulykacomb vagy!
Te meg... Két pulykacomb vagy!
Pulykacomb!
Esther, ha továbbra is Ethanre mutogatsz, le fogja harapni az ujjad!
Elnézést, kisasszony! Ez a pulyka nagyon száraz.
Azt valaki otthonról hozta. Nem tudok segíteni.
Elnézést, kisasszony! Még egy kis chiantit?
Az olyan bor, amit valaki otthonról hozott! Jézusom!
Én vezetem a hálaadást. Álljon készen!
- Nem tudom, mi az a hálaadás. - Én igen. Ez haladás!
- Ott a pont! - Viccelődjön csak! Két perce van.
Susie, te vezeted ezt a szakaszt! Két perc múlva hálát adunk!
- Jó lesz! - Nem tudom, készen állok-e a turnéra.
Két hét a Haciendában. A közönség házhoz jön.
Félelmetesen hangzik.
Nem az. Megcsinálod a műsort, visszamész a szobádba.
Szereztem neked egy szép lakosztályt, szobalánnyal.
Volt valaha szobalányod? Kitakarít, beágyaz.
Vegasról beszélünk. Valószínűleg ki is veri neked.
- Micsoda? - Elsőosztályú repülőjegyet szereztem.
- Repülőjegyet? Hogy repülnék? - A gép repül. Te csak ülsz.
Nem ülhetek repülőre! A repülőnek semmi értelme.
- Mi tartja a levegőben? - Mi tartja fenn a madarat?
- A pénzgondok. - Ez vicc?
- Csőbe húztál. Nem repülök. - De igen. Nem lesz gond.
Te is jössz, ugye?
Én? Viccelsz? Nem ülök fel egy kurva repülőre!
Basszus! Elcsesződött a fogam.
Melyik lúzer hozta ezt a zsemlét?
- Én. Magam készítettem. Ízlik? - Nem. Kemény, mint a kő.
Szándékosan. Ez egy családi recept. Kőkemény zsemlének hívjuk.
Ezt a hülyeséget!
Forró vízbe kell áztatni tíz perre, mielőtt beleharap az ember.
- Nem tudtad? - Nem.
Emberek, egy bejelentés!
A Színpadi Büfé nem felelős
a nagymama fűrészporszáraz pulykájáért, a nagypapa darabos püréjéért,
Betty néni savanyú áfonyaszószáért vagy mazsoláért a répatortában!
Úgyhogy ne kérdezzék többet!
- Leléphetsz, Fred! - Oké. További szép estét!
Verla, kaphatnánk forró vizet a zsemlékhez?
- Nem. - Úgy tűnik, rengeteg kaja van. Üdv, Alfie!
- Te sántikálsz? - Igen. Majdnem lefagyott a lábujjam.
Nézd a fogam! Furán néz ki?
Igen. Spenót van benne, vagy ilyesmi. És mozog...
- Ez a rohadt kőkemény zsemle! - Fredé? Előbb be kell áztatni.
Hagyjuk ezt!
Figyelj, segget nyaltam, és szereztem neked egy helyet a klubban a 15. utcában.
- Jövő csütörtökön. - Nagyszerű! Készen állok.
- És Boise hívott. - Nem értelek.
Boise hívott! Lefizették a zsarukat. A Wolford újranyit.
Még mindig akarnak téged, ha benne vagy.
Ha neked jó, nekem is. Kell egy hely, ahol gyakorolhatok.
Emberek! A csoportos hálaadás érdeklődés hiányában, és a poénkodás miatt,
hogy mit csináljunk a pulykával, elmarad!
Jó étvágyat! Boldog hálaadást!
- Nem repülök. - De igen. Én is kész vagyok rá.
- Nem repülök. - De igen.
- Több vasat tartok a tűzben. - Nem repülök!
De igen! Meg foglak ölni, Fred!
Menjünk!
Gyerünk!
Utállak!
- Egy, kettő... Viszlát! - Hé, várj!
Átvertelek!
Üdv, Mike!
- Mit csinálsz itt? - Fát keresek.
- Követtél? - Gondoltam, beszélhetnénk.
Azt hitted...
A gyerekeimmel vagyok itt! Itt rohangálnak!
- Sajnálom, te kényszerítettél rá. - Hogy én... Micsoda?
A stúdióban akartam beszélni veled. De nem tudok átjutni a biztonságiakon.
Mert odaadtam nekik a fotódat, hogy semmiképp ne engedjenek be!
Hízelgő fotó? Háttérvilágítás? Váll fölött átnézés?
Fűrész van nálam!
Beszélnem kell veled. Szeretném, ha még egyszer megnéznéd a lányt.
Csak gyere, és nézd meg! Nem fogod megbánni.
Már felajánlottam, hogy megnézem, emlékszel?
Kiakadtál, átkozódtál, és visszakúsztál a mocsárba!
- Beszéljünk meg valamit újra! - Nem.
Nem ajánlom fel újra. Nem nézem meg a lányt.
Hát jó. Nem kell megnézned. Küldj oda valaki mást!
- Az egyik női íródat. - Nincs olyan.
Szóval a Gordon Ford egy nagy farokparádé?
- Mi van a száddal? - A fogam. Ne aggódj!
- Akarod, hogy kifűrészeljem? - Kösz, nem.
- Menj innen! - Hé, épp szívességet teszek!
Elnézést, hogy mi?
Azért jöttem, hogy kényelmesebb kegyen! Erre lepattintasz?
Hol egy farkasfalka, amikor szükség van rá?
Ki hozta neked Sophie Lennont? Én! Az a meghallgatás bevált.
Óriási volt. Egymagában felvitte a nézettséget.
Az összes elismerést te zsebelted be.
- Azt nekem köszönheted, Mike! - Mondjak valamit?
Egy dolog van, amire egész évben vártam.
Egy dolog van, ami boldogságot hoz nekem, és az ez.
Karácsonyfa-vadászat a gyerekeimmel.
Minden évben ezt csináljuk, és ez kurva nagy boldogság!
Most pedig itt maradsz!
Megyek, veszek almalevet a gyerekeimnek, és elfelejtem, hogy ez megtörtént!
Már vettem nekik almalevet. Hogy lefoglaljam őket.
Fura, hogy egyik sem hasonlít rád.
Jövőre itt is kiosztom a fotódat.
Megígérted, hogy elviszed a gyerekeimet moziba?
Lehet.
- A Spartacusra? Az volt? - Lehet.
A háromórás film tele keresztre feszítéssel?
Ezt az a filmet gondoltad megfelelőnek három gyereknek?
Gondoltam, tetszenek nekik a lovak.
Tönkretetted a karácsonyt és a keresztre feszítést is? Kösz!
Szívesen.
És miattad választottam ki a legrosszabb fát a telken!
Bemásztál a fejembe, elvontad a figyelmemet.
- Mike, én... - Többé be nem teszed a lábad a 30 Rockba!
Érted? Még az épület előtt sem állhatsz meg!
Egy sarokkal előbb jobbra kell fordulnod!
Az 5. sugárúton sem sétálhatsz végig!
Nem állhatsz meg Saks előtt sem,
mert az szemben van a 30 Rockkal az 5. sugárúton!
Ha Saksba akarsz menni, akkor a 49. utca felől kell bemenned!
- Nem járok a Saksbe. - Maradj távol a belvárostól! Tiltott zóna!
- Az irodám a belvárosban van. - Költözz el! Ez vonatkozik a lányra is!
Neki nincs ott irodája.
Ő sem fogja soha betenni a lábát abba az épületbe!
Ő nyilván jár a Saksbe.
Úgyhogy meg fog őrülni a 49. utcai bejárattól!
Kilométerekre van a kurva liftektől!
Gyerekek, az ott nem a Mikulás?
Hoppá! Tévedtem. Nem hiszem, hogy az a Mikulás volt.
Spartacus!
A Mikulás nem létezik, basszátok meg!
- Halló! - Van egy jegy Vegasba, és...
Van egy jegy Vegasba, amiért el kell menni.
- Hogy van a fogad? - Fogd be!
- Ugye tudod, hogy nem értelek? - El kell kapnom ezt a hülye bűvészt.
Bassza meg!
- Fogorvoshoz kell menned. - Fel kell raknom a seggfejet egy gépre.
- Nem megyek. - De igen, mész.
Nem megyek.
- Nem megyek. - De mész.
- Nem megyek. - Mész, akkor is, ha meg kell kötöznöm...
Öngyilkos leszek.
Susie, ez nevetséges! Hívom a fogorvosomat.
- Most azonnal átjössz! - De Alfie...
- Alfie nem megy. - Kiviszem Alfie-t a reptérre.
- Tényleg? - Mi tényleg?
Igen.
De nem rakhatod ki a terminál előtt. Látnod kell, hogy beszáll.
Ne engedd ki vécére!
Ki fog mászni, lehúzza magát. Felszívódik.
Megígérem. Hívom a fogorvost. Szia!
Oké. Kifelé a kocsiból!
Nem megyek.
- Oké. - Komolyan mondom.
- Tudom. - Nem figyelsz rám.
Dehogynem!
INDULÁS ÉRKEZÉS
Miért mennek el az emberek?
Invázió lesz, amiről nem tudok?
Még nem írták ki, hányas kapu. Üljünk le!
Ki tudok sétálni innen. Nem állíthatsz meg.
Nálam van a köpenyed. Addig nem adom vissza, amíg fel nem ülsz a gépre.
Ostobán viselkedsz. A repülés vicces. Italt és ételt szolgálnak fel.
Remek! Egy utolsó vacsora.
- Tessék. Susie küldi. - Használt.
Ethan küldi.
Egyik nap kaptam egy hívást,
ami meglepő volt, mivel nem tudtam, hogy van telefonom.
Egy férfi hívott. Egy tehetséggondozó.
- Mit akart? - Azt mondta, látta az egyik műsoromat.
És hogy nagy tehetség vagyok, és talán Houdininél is nagyobb lehetek,
ami nevetséges. Már így is nagyobb vagyok Houdininél.
Houdini egy apró ember volt. Ezért fért be egy dobozba.
- Mondtad neki, hogy van menedzsered? - Mondtam.
Azt mondta, ismeri Susie Myersont, és hogy ő egy liftkezelő.
- Micsoda? - Akivel fel- vagy lefelé menet találkozol.
Azt mondta, ha magasra akarsz jutni, ki kell szállnod a liftből.
Legfelül, feltehetőleg.
- Tudod, miért vagy itt? - Mert elloptad a köpenyemet.
Mert egy 2000 férőhelyes teremben fogsz fellépni Vegasban.
Te vagy az attrakció, csodás a szállás, több pénzt keresel, mint valaha láttál.
Nem igaz. Egyszer egy széfben aludtam.
Hat hónappal ezelőtt részegeket vertél át egy bárban. Véged volt.
Senkit sem érdekelt, mi történik veled. Senkit, kivéve Susie Myersont!
Ezt én is tudom.
Könnyű észrevenni egy gyémántot, ha már a Tiffany's kirakatában van.
Nehezebb, ha épp egy vödörbe hány az irodádban.
Susie különleges.
Soha nem fogsz találni másik Susie-t. Ezt ne feledd!
Utolsó felhívás a beszállásra a...
NÉGYES KAPU
Szóval az a négyes kapu, igaz?
Üdvözlöm! Ő itt Alfie Zielinski. A 14:45-ös géppel utazik Las Vegasba.
Rendben. Nagyszerű!
Először ül repülőn. Ideges.
Látom, ide fel is jegyezték. Ne aggódjon! Gondoskodni fogunk róla.
Üdv a TWA-nél, Alfie! Jó barátok leszünk!
TWA EGYEDÜL UTAZÓ KISKORÚ
Ebből mindenkinek kiderül, ki vagyok! Semmit sem kell elmagyaráznom.
Hívd Susie-t, amikor leszálltál! Sok sikert!
És ne feledd, miről beszéltünk!
- Alfie, várj! Nálam van a köpenyed. - Már egy órája visszavettem.
- Erre. - Gyere, drágám!
Miriam!
Mit keresel te itt?
Sziasztok! Váratlan szívesség Susie-nak. Vészhelyzet volt.
Susie miatt idejött. A szülei miatt bezzeg nem!
Ez nem jött ki jól.
Susie egyik ügyfele Vegasba ment. Én kísértem ki.
Még nem hallottam semmit, ami hasonlít egy vészhelyzetre.
Fájt a foga.
Adjunk egy kis időt, hogy kitalálj egy jobb mesét?
- Miért nem ültök a repülőn? - Törölték a járatunkat.
Nem, Rose, nem törölték! A járat indul.
- Minket töröltek. - Mi?
Nem találták a foglalásunkat. És nem volt szabad hely.
Szóval hazamegyünk.
Mi akkor is ott leszünk, amikor megtetted a szívességet
a barátnak, aki nem fizette neked a Bryn Mawr főiskolát.
- Menjünk haza egy taxival? - Ne!
Egyedül jöttünk. Egyedül is megyünk haza. Olyan ez, mint a születés és a halál.
Oké. Integetek nektek, miközben mellettetek hajtunk hazáig.
Tudod, úgy tűnik, igencsak balszerencsések vagyunk mostanában.
Nem is tudom.
A vegytisztítás, a hervadt virágok hálaadáskor.
Két defektet kaptam ezen a héten. És most a repülőfoglalásunk is?
Mi az? Mi a baj? Rose!
- Semmi. Csak menjünk haza! - Rendben.
Előzzük le Miriamet a taxiknál!
Tudom, hogy törölték az utazásunkat. Arra próbálok rájönni, hogy történt!
A nő, aki lemondta, véletlenül nem olasz volt? Félelmetes modorú?
Vagy egy ír nő, vaskos akcentussal?
"Mellesleg szép a kalapja." Igen, ez egy ír akcentus!
- Nem utánozom jól. Elnézést kérek! - Rose! Kaptam taxit! Menjünk!
Egy perc!
Hallott valamit a háttérben, sikolyokat, fémfűrészt vagy csonttörést?
Rose! Gyere már!
- Nem viccelek. - Rose Weissman, nélküled megyek el!
Mennem kell! A férjemnek dührohama van. Abe, az Isten szerelmére!
- Elment a taxi! - Majd lesz másik!
Ahogy másik járat is volt?
- Szia! - Szia!
- Először utazol? - És először viszek holmit a kezemben.
Tudok...
Rothstein, Myers, Friedman és Abramowitz.
- A rabbijaid? - Az ügyvédeim.
- Akkor ezt jobb, ha nem veszíted el. - Igen.
Szavanként számláznak. A csúnyákért duplán.
Szóval elutazol?
A nyugati partra indulok, igen.
- Tényleg? - Igen.
Megnézem, milyen egy Los Angeles-i cella.
Úgy hallom, 22 fokos, napos, alacsony a páratartalom.
- És te hogy vagy? - Jól.
- Igazán jól. - Akkor jó.
- Utazol valahova? - Nem.
Egy ideges bűvészt raktam fel egy gépre a túszul ejtett köpenye segítségével.
Én a múlt héten csináltam ezt. Nyulakat hagyott a lakásomban a rohadék.
- Meddig leszel nyugaton? - Nem tudom.
Van pár fellépésem. Kibéreltem egy házat.
- Egy házbérlő férfi. - A legjobbakkal is megesik.
Hát, szerintem élvezni fogod LA-t,
a napot, a narancsot, Disneylandet. Mindent, amit szeretsz.
Biztos találok egy-két felhőt, ami alá bebújhatok.
A gyerekem is nálam lesz egy darabig.
- Szerencsés lány. - Igen.
Hát, keresnem kéne egy nyugat felé tartó gépet.
- Bocs, hogy nem hívtalak. - Nem. Nem szokásunk, igaz?
Oké.
Vigyázz magadra!
Lenny!
Nem fogom elszúrni.
Szavadon foglak.
Bocsánat! Elnézést!
Hát itt vagy!
1 dollár 50 a belépő, minimum két itallal.
- Nem láttad Joelt? - Nem.
És bezárta a pénzt az asztalába. A vésztartalékot használom, hogy váltsak.
Parancsoljon! Jó szórakozást!
- Végre! - Archibald, hűséges társam!
- Nem ez a nevem. - De! Archibald. Az Archie rövidítése.
Nem. Az Archie az Archibald rövidítése.
Ezt mondtam: "Archibald, hűséges társam!"
Szereznünk kéne pár lovat.
Csizma kell, bőrnadrág. Ellovagolunk a naplementébe. Elkapunk pár gazfickót!
Érdemes fontolóra kell venni. A bőrnadrágot nem, de a többi jöhet!
- Hol voltál? - Beugrottam egy bárba.
- Van sajátod. Miért ugrasz be egy másikba? - A változatosság az élet sója.
Engedje meg, öregem! Hogy van ma este, szépségem?
- Köszönöm. - Mit szól a helyhez?
Én vagyok a tulaj, probléma esetén keressen meg!
Elnézést! Épp beszélgettünk.
Itt? Nem. Ha beszélgetni akar, menjen egy csendes étterembe!
Tegyen sétát a tengerparton! Ide inni és táncolni jöjjön!
Hogy közel kerüljön hozzá, érezze a parfümje illatát.
Hé, Joel!
Rémes probléma adódott, jönnöd kell!
Szétesik nélkülem a hely. Még visszajövök!
Nem fog!
Mi a... Joel?
Oké! Helló, hölgyeim és uraim! Hé, álljatok le!
Jézusom! Amikor az ember beszélni próbál?
Kibaszott zenészek! Üdv mindenkinek!
A nevem Joel Maisel, a Gomb Klub tulajdonosa vagyok.
Az a remek, hogy ha van egy klubod, minden, amitől lúzernek tűntél,
már a munkád része.
Például most nem vagyok részeg. Kutatást végzek.
És nagyon szorgalmas vagyok.
Hé, nevettek! Látják? Nincs szükségünk erre a szar zenekarra.
- Húzzál, haver! - Régebben ebből éltem.
Komédia. Igen.
De kiderült, az exnejem az, aki tehetséges ebben.
Ismerik? Igen, ő nagyon vicces.
Amikor először láttam színpadon, tíz percig beszélt az alsónadrágomról.
Ez tíz perccel több, mint amennyit a mosásával töltött.
Bevallom, férfiként nehéz volt hallgatni, hogy a feleségem rólam beszél.
Most, hogy idefent vagyok, azt gondolom, úgy fair, ha most fordul a kocka, igaz?
Nos...
A feleségemnek remek csöcse van.
- Tényleg elsőrangú. Igaz, Archie? - Sose láttam. Nem tudom.
Szégyenlős. Az ő nejének is jó csöcse van. De nem olyan, mint az enyémnek.
A feleségemnek olimpiai aranyérmes csöcse van. Kinek van még jó csöcsű neje?
- Elég lesz! - Húzz le a színpadról!
Fel a kezet, öregem! A maga neje elég jól néz ki.
Kivéve, ha nem a neje. Ez esetben ráér később?
Oké, emberek! A bár nyitva, a következő kört pedig én állom.
- Komolyan, Joel! Le a színpadról. - Csak viccelődök. Vicc, baszki!
Jó. Mindegy.
- Mit szólnátok egy kis zenéhez? - Most mondta, hogy szarok vagyunk!
- Hé! Mondj egy viccet! - Igen!
Hé!
Maga!
A maga műve volt, mi? Nem hagyhatta, hogy mi oldjuk meg?
Akkor is orvos lett volna!
Hányszor kell még elmondanom?
Mondjon valamit! Itt vagyok!
Menj vissza az emeletre!
Szia! Hát itt vagy! Hogy ment a fogorvosnál?
Remekül. Nagyon alapos a fickó. Fantasztikus!
- Nő. - A mély hang megtévesztett.
Nem mentél el, ugye?
Nem. Meggyógyultam. Elképesztő, igaz? Majd később. Hogy alakul az este?
- Remekül. - Hoppá! Mi történt?
Teljesen berozsdásodtam, Susie!
Csattanót kerestem, és a kesztyűre azt a rímet mondtam, hogy melltyű.
Mi az a melltyű?
Nem tudom, de hangosan mondtam és mosolyogva, mintha vicces lenne.
Nem volt vicces.
Nyugi! Itt tudod lekaparni magadról a rozsdát.
Menj! Légy szar! Utána iszunk egyet, és megbeszéljük.
Oké.
- Hahó! Kaphatnék egy kis jeget? - Miért?
A naplómat is el akarod olvasni?
Basszus! Az ott Gordon Ford?
- Hol? - Ott. Kövesd a kezem!
Igen, ő az. Élőben sokkal jobban néz ki.
Bassza meg!
Mit tegyek? Mondjam meg Midge-nek, hogy itt van? Nem! Akkor leblokkol, igaz?
Vagy beindul tőle? Bassza meg! Blokkoljam vagy indítsam?
Jézusom! Azt mondtam neki, legyen szar! Talán egy kis bökés nem árt, igaz?
Úgy kell gondolkodnom, ahogy Midge. Ő mit akarna?
Nem tudom! Bassza meg! Miért változik a fény? Agyvérzést kaptam?
Vége a számnak.
Kész. Az univerzum döntött.
Hozz egy whiskyt whiskyvel, oké?
Mi az istennek állsz ott? Csak nagyon fel vagyok pörögve, érted?
Jó estét, hölgyeim és uraim! Örülök, hogy itt lehetek.
Még mindig tele vagyok a hálaadás miatt.
Ami nem vicc. Inkább figyelmeztetés.
A fiam szereti ezeket a fura maradék-kombinációkat.
Például pulyka és barnamártás két szelet pekándiós pite között.
Nagyon rossz.
- Tudja valaki, hogy holnap esni fog-e? - Ne mondd, hogy melltyű!
Ez nagyon rossz kezdés volt. Azt hiszem, újrakezdem.
Helló, hölgyeim és uraim! Ne is törődjenek a nővel, aki az előbb itt volt! Eltűnt.
Mint az alibije ma estére, uram!
A barátja elaludt egy sztriptízklubban. Nem szeretném tudni, mi tartaná ébren.
Tudják, mit fedeztem fel ma?
A gyerekeket a repülőtéren fel lehet tenni egy gépre,
és csak úgy elküldeni máshova.
Elképesztő a technológia.
Régen az ilyesfajta békességért egy templom előtt kellett hagyni őket.
Nem az a veszélyes, hogy felteszed a gyerekeidet egy idegenekkel teli gépre,
amin van egy "farok" nevű rész. Nem!
A veszélyes az, hogy ha elmentek,
alkalmad van arra, hogy felidézd, milyen volt az élet nélkülük.
Igaz? Hirtelen minden rád tör. A tiszta padló.
A nyugodt lakás.
A derékbőséged, basszus!
A szex.
Olyan szex, ahol eljutsz a végéig.
Vagy legalább a férjed.
- Megvagy, rohadék! - Szex bárhol, bármelyik szobában!
Bármely készüléken! Majdnem mindegyiken. A turmixgépet elkerülném.
Nem kell felhangosítani a híradót, és ha
a gyerek kérdi, mi volt ez, azt felelni: "Megint Hruscsov csapkodta a cipőjét."
Elismerem, bármilyen ijesztő is a szovjet hatalomátvétel fenyegetése,
valahol mélyen arra gondolok: "Az fedezi a pénteki szopást."
Rendben, lejárt az időm! Várnak rám a pokolban.
Hajtsa a barátját függőleges helyzetbe! Kedves és elnéző közönség voltak.
Borravalót a pincérnőnek! Arra spórol, hogy Pittsburgh-be küldje a gyerekeit.
Mrs. Maisel vagyok! Köszönöm, és jó éjt!
- Megint a karom! - Hozd ide Midge-et!
Dolgozom!
- Gyorsan! Siess! Menj! - Te borravalót adtál? Beszarok!
Elnézést kérek!
Bocsásson meg, Mr. Ford!
- Á, itt van! - Susie Myerson vagyok.
- Susie Myerson és Társai. - Oké. Nos, üdv, Susie Myerson!
- Hogy tetszett a műsor? - Nem sokat láttam belőle.
- Láttam, hogy nézte humoristámat. - Nézett? Pedig a felsőmet se vettem le.
Mit gondol róla? Őszintén!
- Vicces lány. - Az.
És jól néz ki. Jó kombináció a tévében, nem gondolja?
- Hát... - Tegye be a műsorába! Bombasiker lenne!
- Nem megfelelő. - Miért? Túl vicces?
Túl belvárosi. Én a kukoricaföldeknek csinálok műsort, de jó a nő.
- A kukoricaföld is megy neki. - Sajnálom. De sok szerencsét!
Oké.
- Vegye fel a stábjába! - Mi?
Az írók közé. Nincs női írója.
Maga mosóport árul. Ki vesz mosóport?
- A mosodák? - Segíthet poénokat írni.
- Honnan tudja, hogy nincsen női íróm? - Csak megérzés.
A feleségem azt mondta, hogy ránk férne a női nézőpont.
Okos asszonynak hangzik.
- Okosabb, mint én. - Susie!
Itt is van! Miriam Maisel, bemutatom Gordon Fordot!
- Gordon Ford, Miriam Maisel. - Örvendek! Maga vicces.
Köszönöm. Nagy rajongója vagyok a műsorának és magának.
- Nem akar nekem írni? - Parancsol?
Susie nagyon dicsérte, azt mondta, lehetne a nőm.
- Az írószobában. - Nem. Nem vagyok író.
- Megbeszélés! - Mi?
- Megbeszélés! - Mi ez a megbeszélés?
- Bízol bennem? - Igen.
- Fogadd el ezt a munkát! - Nem akarok író lenni!
Senki sem akarja, de ezzel bejutsz.
Ha egyszer bent vagy, nem hagyod élni, folyton megnevetteted.
És végül meglátja benned azt, aki vagy, egy sztár!
Ez itt az! Ez a nagy lehetőség! Benne vagy?
ELŐRE
Benne vagyok.
Gordon, elfogadjuk az ajánlatát, és nagyon izgatottak vagyunk!
Oké, hétfőn kezdünk. Mike, intézd el!
A feliratot fordította: Vincze Ágnes
Kreatív supervisor Dittrich-Varga Fruzsina