Blandt mange døgnfluer skiller Midge Maisel sig ud fra mængden.
Hendes rejes fra Gaslight Café in New Yorks Green Village
til verdensomspændende berømmelse er ganske enkelt legendarisk.
Hun skyr ofte pressen, men gik med til at tale med mig om sit liv.
- Du virker lidt nervøs. Er du det? - Der er jo liget i mit bagagerum.
Jeg ville skille mig af med det, men nåede det ikke.
Det har været vildt. Grammyvinder, Emmyvinder, fransk ridderorden-vinder.
- Kan man kalde dig levende legende? - Jeg er ikke død endnu, Mike.
Vent... Er jeg? Tilkald en ambulance.
Hvor kommer passionen fra? Hvad driver Midge Maisel?
Jeg elsker bare, hvad jeg laver. Jeg elsker at tale med folk.
Med undtagelse af dig. Bare for sjov. Jeg elsker penge, indrømmer jeg gerne.
Og så elsker jeg lyden af latter.
Og hun får netop folk til at grine.
Som 30-årig havde hun 18 udsolgte shows på Copacabana.
Flere turnéer i USA, Canada og dele af Europa blev hurtigt udsolgt.
Der er de nødvendige celebre venskaber.
Hendes shows med Bob Hope og deres mange ture til Vietnam
var en favorit blandt tropperne.
Midge, du ser vidunderlig ud. Jeg elsker den kjole. Schiaparelli?
- Jeg har glemt, hvor den er fra. - Må jeg kigge på mærket?
- Hvad står der? - Ingen adgang.
Det kan diskuteres.
Som hendes publikum blev ældre, turde hun chokere mere.
Det kulminerede i det nu famøse show på Carnegie Hall i 1971.
En dame som hende er fræk nok til at komme og se sådan ud.
Kender nogen til ytringsfrihed? Det gælder stadig.
Hvad der kunne have været en karrierestoppende aften viste sig,
som så mange ting i Midge Maisels liv,
at være begyndelsen på et nyt kapitel med nye og yngre fans
på sin dristige turnering rundt på collegecampusser.
Oven i alt det har hun opdraget to børn.
En søn, Ethan, og en datter, dr. Esther Maisel.
Hvordan var det at have Midge Maisel som mor?
Det var en utrolig barndom fuld af latter og varme.
- Hun er en fantastisk mor. - De andre børn var vel misundelige?
- Sært nok, ja. - Og så var der mændene.
Mænd. Mænd og Midge Maisel. Så mange mænd.
- Du lyder som min revisor. - Fire ægteskaber.
Og flere, eller skal jeg sige adskillige andre forhold.
- Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
Held i livet, uheld i kærlighed. Jeg troede, jeg ville blive gift en gang.
Og så er der forholdet, som varede længere end de andre tilsammen.
Du var den magtfulde manager Susie Myersons største klient.
- Er det rigtigt? - Det er det.
Du kender hendes nuværende klientliste.
Liza Minnelli, George Carlin, Barbra Streisand.
Nærmest alle i Hollywood. Alle undtagen dig.
Et 25 år langt venskab gik i stykker. Hvad skete der?
To personer i Hollywood prøvede at have et venskab.
Skal jeg læse, hvad hun for nylig sagde om dig i Variety?
Glem det. Det er allerede tatoveret på min bagdel.
Og så var der hendes tøj.
- Skal alting sælges på auktion? - Hver en knap og sløjfe.
De er på en måde mine venner. Min første aften på Gaslight.
Ja, historien er sand. Min B. Altman-omstillingsbord-kjole.
Det var sjove tider. En klassiker.
Det havde jeg på, da tjæren blev dumpet i 1960.
Min første tur på Copacabana.
Den havde jeg på til Woodstock. Jeg optrådte ikke, men blev mudret.
Gæstevært på Johnny Carson, min cameo i Mad Mad World.
Og den her havde jeg på min første dag som forfatter for Gordon Ford.
Mit siddetøj. Jeg gjorde meget ud af det her.
- Og hvad går overskuddet til? - Weissman Maisels Børnefond.
For børns uddannelse, sundhed, sult, bolig...
Børn er mine bedste lærere.
Af dem har jeg lært at elske, grine og lytte.
Alt, jeg gør, gør jeg for børnene. Tænd lyset, damer.
Komikkens superstjerne Midge Maisel holder ud igennem succes og modgang.
Hun gør alt, i sine egne ord, for børnene.
- Spis, dit svin. - Miriam.
- Han skal spise for at overleve. - Ikke sulten.
- For døve ører. Din skyld. - Hvilket?
- Børnene. - Vi tvang dig ikke til at få børn.
Nej, I skabte et miljø af dukker, bøger om at være mor,
legetøjskøkkenet, I satte op til mig
med grillen og køleskabet, der kunne sættes til.
Jeg var stolt, indtil du fik stød.
Jeg har brug for babysitting-hjælp. Mit nye job er fem dage om ugen.
Fortæl os igen, at du skal være forfatter på Gordon Ford.
- Jeg forstår det ikke. - Intet at sige. Han tilbød mig et job.
Jeg sagde ja.
Går han rundt i byen og tilbyder fremmede job på sit show?
Han lyder ustabil.
Han har nok folk til det, men nu kom det direkte fra ham.
Hvad er der at skrive?
- Finder han ikke på det? - Monologen får han skrevet.
- Jeg troede, han var naturligt sjov. - Illusionen er brudt.
- Jeg skulle have sagt det nænsomt. - Og det var ham?
Jeg læste om en kvinde.
Hun gik på 6th Avenue og stødte på Winston Churchill.
Han skulle hjem til England til sin syge datter, men hans pung var væk.
- Det er det værste. - Hun gav ham alle sine penge.
Senere så hun ham på Union Square med bukserne af og råbe ad måger.
- Var det ikke Churchill? - Nemlig.
Så Gordon Ford hyrede dig måske ikke.
Det var Gordon Ford. Hans bukser var oppe. Jeg tog jobbet.
- Lad os drøfte børnene. - Jeg hjælper gerne, hvor jeg kan.
Det håber jeg, du ved. Det er en glæde at passe børnene.
- Og når jeg ikke kan passe dem... - Så kan jeg.
Jeg elsker at hente Ethan fra skole. Esther elsker at tage med.
Hun ridder på mine skuldre og siger: "Hyp hyp, Janusz."
Så hypper jeg af sted.
Jeg kan passe dem når som helst. Også om aftenen. De er herlige.
Mit liv var hårdt. Krigen, bomberne, så megen lidelse.
Men at tilbringe tid med dine børn...
De får mig til at overveje at få mine egne børn.
For første gang i mit liv.
Tak til jer begge. Jeg sætter virkelig pris på det.
- Hvem er det? - Ved du ikke det?
Han har altid en skruetrækker. Er han ikke handymanden?
Jeg har ikke hyret en handymand.
- Han virker familiær med børnene. - Og Zelda.
Han har været her i uger, og vi kender ham ikke?
Men han lyder til at være ledig.
Den fantastiske fru Maisel
- Lad ikke saltet stå ude. - Siden hvornår gør vi ikke det?
- Saltet står altid ude. - Jeg sætter det altid væk.
- Så rotterne ikke får fat i det. - Det er ikke sukker, men salt.
Standsede du hende på gaden?
Hun standsede mig. Hun er en sladretante.
Hun går på gaden for at sludre.
Moishe Maisel,
Jeg har aldrig sagt noget ondt om dig til nogen.
- Hvornår gjorde jeg? - Sidste år i Disneyland.
Hvad jeg sagde den dag er mellem mig og Anders And.
- Jeg er så ked af det. - Hvordan vidste du, det var mig?
Jeg har ikke turdet ringe.
- Hvordan har du det? - Som et trafikoffer.
Du var på en episk druktur i går.
- Giv mig overskrifterne. - Du kom døddrukken ind.
- Lagde an på pigerne foran deres fyre. - Slog en af dem mig?
- Nej. Du fornærmede bandet. - Tæskede de mig?
Nej. Du lavede lidt standup, og så forsvandt du.
Jeg ved ikke, hvordan du kom op. Du blødte.
Jeg tog dig på skadestuen. De fiksede dig. Dine ribben var brækket.
Du blev syet, så jeg fulgte dig derhen.
- Tilgiv mig. - Du er tilgivet.
Du vendte alle Disney-karakterer mod mig.
Du er måske ikke tilgivet endnu. Juryen voterer.
Kan jeg gøre noget?
Nej. Jeg har en idé. Vi tales ved senere.
I dine drømme.
Tror du ikke, Askepot gloede på mig? Jo, det gjorde hun.
Halløj. Vi er her.
Hvem er her? Hvem er her?
- Nogen er her. - Hej, bedstemor og bedstefar.
- Skulle I komme? - Det er børnene.
De ville tilbringe søndag med bedstemor og bedstefar Maisel.
Sødt.
- Kom og giv bedstefar et kram. - Kom til bedstemor først.
- Kom nu. Jeg venter. - Kom så.
- Jeg har følelser. Mine knæ gør ondt. - I sårer mig og knuser mit hjerte.
- I vil ikke såre mig. Jeg har slik. - Mine knæ gør også ondt. Han klarer sig.
- Mit hjerte bliver knust. - Også mit hjerte.
Se. Der er han. Vores lille patient.
- Hej. - Hej.
Vær ikke bange. Han har det fint.
Jeres far blev ramt af en lille bil, men har det allerede bedre.
- Se. Han kan gå. - Og er du vokset?
- Det er ikke min pyjamas. - Okay.
Jeg har det fint. Det ser værre ud, end det er.
I to kan gå ind i stuen og finde legetøjet frem.
Jeg går med. Kom, børn.
- Jeg kommer. - Jeg ville ikke komme.
- Hent legetøjet. - Hvor er mit tøj?
Til rens.
Det var snavset og blodigt. Det er tilbage om seks-otte timer.
Hvad er det her? Det er ikke Ethans. Det er ikke mit gamle.
Jeg har et lille lager af pyjamas til rådighed. Som alle andre.
Det har ingen.
Gå derind, inden børnene løber tør for kram.
Ja. Børn, bedstemor kommer. Gem nogle kram til mig.
- Lang historie. - Jeg vil gerne høre den.
Hiv ikke så hårdt. Midge, du hiver i stingene.
- Nå? - Jeg var i slåskamp.
Er det den lange historie? Det er ikke engang et haiku.
- På klubben. - Klubben? Hvor var Archie?
- Jeg talte med Mei. - Mei? Mei gjorde ikke det her.
Joel? Hvad er der med Mei?
- Der er ingen Mei, okay? - Ingen Mei?
- Slog I op? Hvad med barnet? - Der er ingen Mei og intet barn.
- Sådan. Er du så glad? - Intet barn?
- Intet barn. - Hun flytter. Er flyttet.
- Hun er i Chicago. Det er forbi. - Det gør mig ondt.
- Nej. - Undskyld.
Jeg frygtede, at sådan noget ville ske.
- Hvad? - Hun var ikke klar.
- Hvordan ved du det? - En fornemmelse.
- Vi talte på hospitalet. - Hospitalet?
- Vi drøftede børnene. - Talte I?
- I var ikke det samme sted. - Laver du sjov?
Nej.
Du ville ikke lige give mig et fingerpeg om, at mit liv ville styrte sammen?
- Det var en fornemmelse. En intuition. - Du skulle ikke have talt med hende.
- Joel... - Du skubbede hende over kanten.
Du fik hende til det.
- Det er ikke fair. Hun valgte. - Med din hjælp.
Jeg venter med at slå dig, for lige nu vil det ikke være sjovt.
Jeg skubbede ikke Mei væk.
Jeg har otte timer, til jeg får mit tøj igen. Jeg lægger mig.
- Jeg kan kigge forbi dig... - Ellers tak.
Det er da løgn.
Jeg troede, jeg havde valgt det perfekte tøj til min første dag hos Gordon Ford.
Jeg har tænkt over det i timevis, sorteret farvekombinationer.
- Så slog noget mig. - Var det en stump genstand?
- Hvad? - Fortsæt.
Det er ikke et stående job, men et siddende job.
Forklar.
Hos B. Altman stod jeg ved disken. Et stående job.
Standup, et stående job. Det ved jeg, hvordan man klæder sig til.
Gordon Ford er et siddende job. Hovedsageligt.
Så nederdelen kan ikke være lige.
Den kan være lige med en slids, men ikke en sideslids.
Hvis jeg rykker mig, får alle nok at glo på.
En slids bagpå er fint. En smagfuld slids.
Så kan man nemmere gå. Så er vi tilbage til svaj.
Der skal være svaj i for at hjælpe på siddestillinger.
- Interessant. Ringede du for det? - Ja.
For at opsummere: Du ringede kl. 04.56
om natten efter at have tænkt over farvekombinationer i timevis,
fordi du indså, at dit job involverer at sidde.
Ja.
Før troede du, at jobbet var at stå foran Gordon og give oplæg til jokes?
Det er bare dumt.
- Jeg ved ikke, hvad jobbet går ud på. - Ny regel.
For dig og hele den forrykte Weissman-klan.
Ingen må ringe til min telefon før kl. 10.30, af nogen grund.
- Her er en frisk kop, frøken Susie. - Medmindre det er Zelda.
Hvis Zelda ringer, så ved jeg, at hun gør det godt igen.
Tak, frøken Susie.
Jeg har sladder om husstanden.
Hvis det er dumt, smider jeg dig ud af vinduet.
Zelda har en kæreste.
- Hvad er der blevet af Janusz? - Det er Janusz.
- Hvordan ved du det? - De har været sammen i fire måneder.
Jeg ser dem i Village. Han er en dygtig danser.
Har du først lige opdaget det nu? Han har skiftet isenkram på badeværelset.
Var det ham?
Du så ikke fyren, der fik stådreng for Zelda?
Jeg er ikke så opmærksom.
Du er observationskomiker. Der er noget fat med dig.
Pokkers. Drinks efter arbejde.
Jeg har brug for tøj til arbejde og til drinks med slænget.
Det er ikke en cocktailfest. Det er et job.
Her. Den her med den her. Og den her.
- Det er fantastisk. - Og du kan sidde i det og alting.
Jeg vil sikre mig, at du kan sidde. Nok svaj?
- Perfekt. - Jeg går tilbage i seng.
- Tak, Susie. - Rend mig, Midge.
Nej.
Nej. Undskyld. Jeg talte med ham.
Endnu en særling.
- Midge. - Jeg sagde nej. Jeg taler ikke med dig.
- Vent. Jeg fik aldrig forklaret. - Sig det til din espressomaskine.
Midge, kom nu.
Undskyld mig. Galning efter mig.
Jeg har hverken dit telefonnummer eller din adresse.
Godt. Det skal du heller ikke have. Chanel? Lækker.
Jeg var i parken hver morgen.
- Du kom aldrig. - Jeg gik ikke tilbage.
- Jeg havde blomster med hver dag. - Jeg håber, du gav dem til din kone.
- Det er synd at spilde blomster. - Den er lækker.
Undskyld mig. Undskyld mig. To minutter. Det er alt, jeg beder om.
To minutter.
Okay, det var sjovt, men jeg må bare fortælle dig...
Ufatteligt.
Undskyld mig. Jeg skal forbi. Gør plads, for helvede.
- Ubehøvlet. - Mig?
Det er jer, der fylder mere end et footballhold.
- Hallo. - Åh gud.
- Det har jeg aldrig gjort. - Forfulgt en kvinde i metroen?
- Taget en kvinde med hjem. - Hjem til dig og din kone.
Det er ikke, hvad du tror.
Vi talte og talte. Du sagde aldrig, du var gift.
- Det er jeg ikke. - Var det så din søster?
Var hun utilfreds med, at du har sex med en anden kvinde?
- New York skal helst ikke høre det. - Du begyndte.
Hvorfor kører du nordpå? Du var jo på vej sydpå.
Det her er sydpå.
NORDTOGET
Pokkers!
Pokkers. Midge. Kan du høre... Midge.
- Undskyld mig. Har vi et problem? - Undskyld. Jeg ledte efter en ven.
Det er manden, der chikanerede mig på trappen.
- Chikanerede dig? Hvornår? - Jeg har ikke chikaneret nogen.
Han bandede og kaldte os ubehøvlede.
- Hvad pokker? - De blokerede trappen.
- To minutter. - For guds skyld.
Du behøver aldrig se mig igen. Det lover jeg. Sig til ham, det er okay.
Det er okay.
Jeg har virkelig dummet mig. Jeg satte dig en frygtelig situation.
Frygtelig? Den var mere end frygtelig.
Den var alle synonymer for frygtelig. Vælg selv.
- Jeg arbejder på et i aften. - Det var min kone.
- Ikke din søster. - Vi er separeret. Det er mit hjem.
- Hun fik vores hus. - Hvorfor gik hun bare ind sådan der?
For at aflevere hunden, som hun kun bør gøre anmeldt.
- Vi skal skilles. - Dig og hunden?
Ægteskabet var forbi, før jeg mødte dig. Hør, Midge...
At møde dig, vores snakke, det reddede mit liv.
Jeg prøver ikke at få dig til at ombestemme dig. Jeg vil undskylde.
Hvordan har hunden det?
- Hun tog hunden. - Hvad?
- Og ændrede hans navn. - Usselt.
- Har jeg ødelagt Riverside Park for dig? - Kun midlertidigt. Jeg er tilbage nu.
- Godt, for det er en fin park. - Ja.
Vi støder måske på hinanden en dag.
- Måske. - Måske er godt. Jeg tager måske.
- Farvel, Midge. - Farvel, Sylvio.
Jeg hepper på dig, søn.
VISDOM OG VIDEN GIVER STABILITET
- Og du siger, at Gordon hyrede dig? - Han hyrer ikke folk.
Det er usædvanligt, men han kom til min stripklub.
Min klub, hvor jeg optræder.
- Jeg er med. - Nej. Jeg laver standup. Komiker.
- Skal du være med i showet? - Du skal være booket.
Du kan ikke bare lige gå ind og komme med i showet.
Jeg er ikke bare lige gået ind. Vent. Han kender mig.
Mike. Mike. Mike. Mike. Mike. Mike!
Midge Maisel.
Luk hende ind.
Du og jeg har ikke officielt mødt hinanden.
Mike, jeg ved, at du og Susie fik en dårlig start.
- Dårlig start? Morsomt. - Nu er jeg her.
- Vil det ikke? - Ved du, at det ikke har nogen lugt?
- Hvad? Hvad har ikke? - Mit træ. Det er et lortetræ.
Jeg tog det kun for at slippe væk fra din lede manager.
Min lejlighed har ingen juleduft,
fordi det er et åndssvagt livløst træ.
- Du vil lære at holde af mig. - I er som to dråber vand.
Det kan tage en måned eller to. Giv mig seks. Vi bowler og drikker øl.
- Jeg må gå. Kan du give Susie en besked? - Ja.
- Jeg giver den videre. - Du kommer forresten for sent.
Er det forfatterne?
- Er det der, jeg skal hen? - Det er forfatterlokalet. Gå.
Tak.
Tror du ikke, han kunne instruere et drama, Alvin?
Vi var i Caesar.
Jeg har intet imod Mel Brooks. Jeg synes om ham. Han er morsom.
- Men... - Her kommer det.
Han kan lide luft. Om han kan lide luft.
Han kommer ind i et lokale som en støvsuger og suger alt op.
Spørg Simon, spørg Gilbert. Ja, spørg Sid.
Jalousimonstret narrer det offer, som han lever af.
Citerer han Shakespeare før middagstid?
Jeg beder dig bare om at ikke lade dit had til Mel Brooks gå ud over mig,
fordi vi har samme navn.
- Jeg hader ham ikke. - Heller ikke jeg.
- Hej. Er jeg det rette sted? - Det tror jeg ikke.
- Er det forfatterlokalet? - Vi er forfattere i et lokale.
- Jeg er jeres nye forfatter. - Alvin?
George sagde, at en pige skulle begynde. Han sagde ikke hvornår.
Jeg er en pige, og dagen er i dag.
- Hvem er han? - Det finder du ud af.
- Mølkugler. - Sejlersko.
Jeg har sejlersko.
Jeg vil gerne høre om nyansatte. Jeg er chefforfatter. Hvad ved jeg?
- Millie... - Midge.
Midge?
Stol aldrig på folk, hvis navn ikke rimer.
- Smidge. Bridge. Fridge. - Pokkers.
Ralph, Mel, Adam, Cecil, og jeg hedder Alvin. Sid ned.
- Skønt. Jeg har mit siddetøj på. - Dit hvad?
Det er en nederdel med svaj til at sidde i.
Man kan stå i den, men den ser godt ud, når man sidder.
- Den er alsidig. Som bukser. - Gordon er i dårligt humør.
- Igen? - Hvad i hans fortryllede liv er så slemt?
- Han har opgivet smøger. - Du godeste.
- Seriøst? - Og andre må ikke ryge.
- Bliver han skilt, skal vi så også? - Må jeg ryge den her færdig? Nej?
Kræften må vente.
De kom efter cigaretterne, og jeg sagde ikke fra.
Lad os gå, drenge. Giv mig en god blanding. 20 i en.
- Jeg får migræne. - Også jeg.
- Alvin, hvad er 20 i en? - Ja.
Ja, jeg kender Bernstein. Jeg læste memoet.
Jeg giver ham ikke en masse dumme maestrojokes.
Bare giv ham en cigaret.
- Hej. Nogen idé om, hvad 20 i en er? - Niks.
The Gordon Ford Show. Ja, han har kvittet smøgerne.
Vi spreder budskabet nu. Vi holdt det ikke fra dig.
Ja, vi må alle kvitte smøgerne.
Hej, Midge. Susie, det er Midge. Hun lyder lidt sær.
- Hvordan går det? - Panik. Jeg er i panik. Manner.
- Tag en dyb indånding. - Jeg hyperventilerer.
- Læg hovedet mellem dine ben. - Hvem er det? Dinah?
Tag en smøg. Hvad er der galt med dig?
- Du fortalte ikke om 20 i en. - Hvad er 20 i en?
Vi skulle lave 20 i en. Det er 20 jokes på en time.
Det var otte minutter siden, så jeg har... Jeg er for skræmt til at regne på det.
Du har 52 minutter til at skrive 20 jokes. Det er en joke hvert 2,6 minut.
- Jeg bruger endelig matematik. - Hjælper ikke.
Det skal vel være kvalitetsjokes.
- Alle en vinder. - Hvorfor er du i røret?
Hun lytter med for at lære. Sådan gør store bureauer.
- Du er nede på 2,5 minut. - Du bør ikke snakke.
Jeg ryster ikke bare jokes ud af ærmet. De tager tid.
Jeg former og masserer dem. Nu er jeg blank. Uret tikker.
Lad os få gang i safterne. Hvordan lyder det her?
Washington Square Park er en rektangel,
så det rette navn bør være Washington Rectangle Park.
- Den er sød. - Den er elendig.
- Jeg er ikke forfatteren. Det er du. - Nej. Det har jeg sagt.
Du fik jobbet. Foregiv, til du har klaret den.
Jeg tjekker min notesbog og ser, om noget inspirerer mig.
Det vigtigste er, at Gordon synes, du er sjov.
- Hvordan går det? Klikker I? - Han er i en anden del af bygningen.
Skulle jeg ikke have et kontor? Det har jeg ikke.
Det tænkte jeg ikke på.
Jeg har knap nok en stol. Jeg kan ikke finde pigetoilettet.
Alle taler i koder. Og jeg har en besked fra Mike Carr.
- Jeg går ud fra, du giver mig fingeren. - Begge fingre.
Jeg må gå. Jeg må til at tænke... Skrive. Farvel.
Gordon Ford Show.
- Jeg elskede ham. Ham savner jeg. - Hvordan døde din anden mand?
Det var helt vanvittigt. Han gik om vinteren, da han gled på isen.
- Du godeste. - Det bliver værre. Gaden var en bakke.
Han gled ned til, hvor nogle mænd havde gang i en flishugger.
- Du godeste. - Det bliver værre. Hvor skal du hen?
- Få de mennesker væk. - Rose. Åh gud.
- Hvad skete der? - En brand brød ud. Træd tilbage.
- Hvordan? - Elektrisk eller brandstiftelse.
- Det ved vi ikke. - Brandstiftelse?
Det er for meget.
- Det er alt for meget. - Hvad er alt for meget?
Mit tehus.
- Hr. Carr, Florence er på toeren. - Ja, stil hende om.
Jeg tror, det var 59 minutter.
Ti stille. Mel, du ser selvglad og selvtilfreds ud. Du starter.
I sidste var der Broadwaypremiere på Camelot
og off-Broadwad-premiere på Came-little.
I måske-bunken. Adam?
Det er årstiden, hvor børn skriver til julemanden.
- Han kan ikke lide julemand-jokes. - Må jeg tale færdigt?
Er et barns tro ikke fantastisk,
at de tror, julemanden kommer med gaver, efter han havde tømmermænd i Macy's?
- Han kan ikke lide julemand-jokes. - Pokkers.
- Ralphie? - Springer mine julemand-jokes over.
Du har nok hørt, at NASA vil sende en chimpanse ud i rummet.
De ville sende et kvajhoved, men Jerry Lewis og min producer ville ikke med.
Tjek den med George først.
- De skal vise et billede af ham. Cecil? - Jeg savner Nixon.
- Og? - Det er alt, jeg har.
Utrolig professionalisme. Jeg vender tilbage. Nye pige.
Det er mig. Den eneste med pigedele i lokalet.
Vær ikke så sikker.
Der er en gammel talemåde. Hvis du har...
Over bakke og dal Da vi når den støvede sti
Og pumperne kører for fulde drøn
Når nogen går på toilettet, synger vi for at skjule lyden.
Jeg er med.
Og pumperne kører for fulde drøn
Så er det tjuhej ud på artillerimarken
Hvor kom vi til?
- Pige. - Det er mig.
- Kom bare. - Okay. Der er en gammel talemåde...
Over bakke og dal Da vi når den støvede sti
Og pumperne kører for fulde drøn
Kom med svarene.
- God onsdag. - Kommer.
- Renskriv dem og giv dem til Gordon. - Ja.
Frokost.
Hvor skal du hen? Kinesisk?
Alvin, ingen af mine jokes kom med...
Over bakke og dal Da vi når den støvede sti
- Det er mit kontor. - Ja. Beklager.
- Hej. - Hej, Terrence.
- Prosit. - Tak.
- Du bør få dig noget frokost. - Du milde. Jeg mistede tidsfornemmelsen.
- Prosit. - Jeg vil gerne, men den her forkølelse...
Maury er også slemt forkølet.
Noget specifikt, du vil have mig til at drøfte med hende, eller...
En lær-dig-at-kende-frokost.
Hun taler om ting, hun vil have med til New York. Hun kunne lide din anmeldelse.
- Prosit. - Tak.
- Hvilken? - Komedien, hun fik overført.
- A Pudding for Nigel. - Den var vidunderlig.
- Jeg havde få kritikpunkter. - Hun lavede ændringer efter din kritik.
Hun sagde, den gjorde den meget... meget...
Lad os gå med bedre.
Penelope er brite. Faderen har seks aviser.
Moderen er baronesse. De er venner med de kongelige.
- Hun fortæller historier. Bliver sjovt. - Jeg rapporterer.
- Og The Voice betaler for frokost. - Ja.
- Jeg ville sige bedre. - Det tænkte vi nok.
Francie. Dobbelt, tredobbelt, firdobbelt tjek det.
Klokker de i den igen, finder vi en ny bilservice.
- Hvordan var din morgen? - Seriøst?
Jeg prøver at bryde isen. Jeg gav Susie din besked.
Der er han. Exceptionelt sent, som altid.
- Chikanesager. Han er i fin form. - Hvem er det?
Det er George Toledano, ærbødig producer af The Gordon Ford Show.
Jeg har hørt om ham. Kan du præsentere os?
- Jeg vil se ham dø. - Skal jeg præsentere mig selv?
En lang, pinefuld død.
Han skal falde af den jolle, han kalder en yacht.
Men han skal ikke drukne.
Han skal bare flyde på et drivtømmer fuld af splinter.
Den stupide, nedladende, hoven...
- George. Hvordan har du det? - Mikey, min dreng. Hvordan går det?
- Du ved, George. Det samme gamle. - Jeg har ikke mødt dette smukke syn.
Jeg er en ny forfatter. Midge Maisel.
Jeg hørte, at vi fik en kvindelig forfatter om bord.
- Godt at møde dig. Kald mig George. - Kald også mig George.
Morsomt. Det kan jeg lide. Du må kende Madelyn Pugh.
- Det tror jeg ikke. - Hun skrev for I Love Lucy. Sjov dame.
Nancy Clark? Skriver for The Ann Sothern Show.
Hun kender ikke alle kvindelige forfattere.
- Godt at have dig her. - Tak.
- Fine sejlersko. - Du gør bestemt stedet smukkere.
Afbestil de nye planter, jeg bestilte.
Han bliver kysselysten til fester, så pas på.
- Tak for advarslen. - For pokker.
Forbandede forfattere giver mig det her bras.
- Kan vi smide cigaretter på ham? - Tændte.
- Det er brandfarligt. - Tilbage til tegnebordet.
Lad os samles.
De skal nok løse det, Gordy. Det gør de altid.
- Utroligt. - Åh gud.
Hvad er problemet?
- Han vil have dem kortere, ikke aktuelle. - Det siger han nu.
- Spild af morgen. - Tyve i en.
- Ja. Jeg trænger til kaffe. - Trudy, kaffeærinde.
Alt lukkede ned under krigen. Kunsten blev decimeret.
- Var du der? - Jeg var i London under Blitzen.
Jeg så Luftwaffe flyve igennem luften.
- Bedstemors hus i Mayfair blev bombet. - Du godeste.
Hun overlevede, men vi troede, det var Jordens undergang.
I 1944 lavede Larry Richard III.
- Larry? - Olivier.
Jeg sad på forreste række. Min tro på menneskeheden var genoprettet.
- Jeg vidste, vi kunne slå Hitler. - Vidunderligt.
- Jeg gik i seng med Larry. - Bedre end med Hitler.
Det lyder fjollet, men det hjalp mig også med at genoprette min tro.
- Nå... - Og det er på huset.
Kære dreng, tak.
Abraham, jeg afslutter med det her. Harold Pinter.
Jeg får The Birthday Party herover. Du skal se det.
Gerne.
Han er ikke noget for alle, men han er et tosset geni.
Og han er kun 30. Sådan en ung, viril alder.
Jeg ser Nobel i hans fremtid.
- Jeg kommer. - Sød musik i mine ører.
Åh nej. Det er senere, end jeg troede.
- Det er på The Voice's regning. - Hvor venligt.
Jeg bør tage min kone med. Hun ville elske det her sted.
- Hun er en rigtig frankofil. - Min mand er fransk.
De bør mødes. Jeg beklager. Jeg må gå.
Mere...
Havde jeg vidst, at jeg spiste middag med en charmerende mand,
havde jeg planlagt tid til at blive hængende.
Næste gang begår jeg ikke samme fejl.
Frøken...
Den pung er så gammel. Jeg må skifte den ud.
Jeg prøver at huske, hvor gammel den er. Måske syv-otte år.
Man tænker ikke på at skifte sin pung ud, før man får en i gave.
Men hvis man ikke får en i gave, så skifter man aldrig sin pung.
- Hvordan smager det? - Hvilket?
Desserten.
Udmærket. Godt. Her. Her.
- Du er fjollet. - Til tider, ja.
Men andre gange er jeg mere dramatisk.
Som Olivier. Eller ikke Olivier. Jeg er ikke som Olivier.
Jeg minder mere om Buster Keaton.
Den store, gamle, triste klovnedreng.
Sødt.
På gensyn.
De har været væk længe. Godt tegn, ikke?
- Sidste tirsdag... - Vi nåede næsten ikke i æteren.
- Skal jeg hente min skrivemaskine? - Nej.
- Hvad venter vi på? - Dommen.
De er her. Søg dække.
- Satans. - Pokkers.
- Jeg elsker også jer. - Hvad er der sket?
Stikordsfyren. Monologen er ikke færdig.
- Skal jeg hente min skrivemaskine? - Nej.
Hvad er der tilbage?
- Han kasserede alting. - For helvede.
En time til udsendelse.
- Jeg skulle have hentet min skrivemaskine. - Ja.
Det er skuffende, men vores job er ikke at forstå.
Vi skal skrive nye jokes eller dø.
Nu må jeg sige hej til Angie Dickinson. Stakkels mig.
Okay, gutter, lynrunde. Gammelt, nyt, hvad end I har.
Pokkers!
- Trudy, gå til den. - Jeg er allerede inde.
- Han vil have dem aktuelle. - Han vil ikke have dem aktuelle.
Gordon er stor. Han indeholder mange ting.
- Ralphie. - Aktuelt... Emily Post døde.
Så nu kender ingen den rette etikette for at sende kondolencer.
- Ikke dårligt. Skriv den ned. - Jeg var til premieren på en fransk film.
"Den hedder Le Hau-hau-hau-hau-hauuu.
Den oversættes cirka til Le Hau-hau-hau-hau-hauuu."
Ikke dårligt. Vi bør følge op på det. Mel?
Ben-Hur? Er han en tysk huri?
Pas. Adam?
Dårligt nyt. Clark Gable er gået bort.. Han efterlader sin familie og overskægget.
Han elskede Gable. Tag den med. Hvem ellers?
Jeg arbejdede på noget under prøverne.
- Hvad gjorde du? - Du godeste.
- Jeg arbejdede på noget nyt. - Det betyder uheld.
- Uheld. - Hvad?
Man arbejder aldrig på noget nyt under prøverne.
- Hvad? Hvorfor? - Så smider Gordon det garanteret ud.
Vidste Gordon, at jeg var på badeværelset og skrev jokes?
Og derfor smed han det ud? Er han alvidende?
- Hvis nogen er... - Lad pigen fremlægge.
- Kom bare, Midge. - Tak, Alvin.
The Unsinkable Molly Brown er et nyt show på Broadway.
Placørerne viser kvinder og børn til deres sæder først.
- Hun var med på Titanic. - Han har afvist en Molly Brown-joke.
- Min. - Har du en til?
Ja. Der kommer et barn i Det Hvide Hus.
JFK Junior. Det bliver en nem overgang.
Personalet i Det Hvide Hus lærte at skifte ble med Eisenhower.
- Flot forsøgt. Cec? - Vent lige lidt.
- Ja? - Beklager, men den var sjov.
- Nej, den var ej. - Jo, den var.
- Ingen grinte. - Det ville publikum gøre. Den er aktuel.
En joke er ikke sjov, fordi du siger, den er sjov.
Den er ikke sjov, fordi jeg siger det. Den er sjov, fordi den er sjov.
- Kender du til sjov? - Ja, det gør jeg.
Godt. Tag min Ben-Hur-joke med. Jeg kender til sjov. Den er sjov.
- Mel... - Den var ikke sjov.
- Jaså? - Eller aktuel. Eller ny.
Den var ikke sjov, da jeg hørte Jack Paar sige den.
- Alvin. - Vi har ikke tid til det her. Cec, kom.
Der er en reklame for opvaskemiddel.
- Har nogen af jer set den? - Hun har sikkert.
- Hej. Han forventer dit opkald. - Abe, hvordan gik dit møde?
Dæk din mund til.
- Det var hårdt. - Gabe.
- Er du okay?
Jeg har et spørgsmål. Vær ærlig.
For jeg kender ikke alle New Yorks skikke og sæder inden for teatret.
Okay.
Er der her seksuelt?
Mange tanker løber gennem mit hoved nu, Abe.
- Du vil vide, hvorfor jeg spørger? - Meget gerne.
Min frokost med Penelope gik problemfrit.
Vi talte om teatret og kritik og krigen.
Så gjorde hun det her med sin hånd.
- Og det føltes... - Seksuelt?
- Ja. - Det er det også.
Jeg vidste det.
- Så det var en seksuel gestus. - En af de ældste.
Du må gerne flytte din hånd nu.
Jeg forstår det ikke.
- Det var frokost. - Og?
Intet seksuelt sker før kl. 19 om aftenen.
Kl. 18.30 tidligst.
Aldrig kl. 13.42 på en mandag eftermiddag.
Jeg lærer meget om dig.
Jeg bryder mit hoved
for at huske, om jeg sagde noget, der gav hende forkert indtryk.
Var jeg for sød ved A Pudding for Nigel? Er det alt, der skal til?
- Og en Bordeaux. - Hvordan ved du, vi fik vin?
- Du lugter af vin. - Åh gud. Vi fik vin.
Hun har aldrig lagt an på mig. Terrence, har Penelope lagt an på dig?
- Hun ved, jeg er homoseksuel. - Siden hvornår?
- Siden fødslen. - Du er gift.
Jeg forlod min kone. Jeg bor sammen med Maury nu.
Fra bogholderi. Med forkølelsen. Vi må tale mere.
Gabe, hvad siger jeg til min kone?
- Din kone? - Ja, min kone.
- Intet. Abe, der skete intet. - Intet skete, men noget skete.
- Men intet skete. - Hun ved det. Hun kan fornemme det.
Abe, fortæl hende ikke om Penelope.
Om dig og mig lige nu, ja, men ikke om hende.
Jeg sætter dig aldrig i den situation.
- Du er for fristende. - Gabe.
- Det er fortid. - Måske.
Det er fortid. Sig det sammen med mig. Det er fortid.
Godt.
- Var Maury ikke gift? - Han boede sammen med sin søster.
Sin søster? Jeg er tragisk bagud.
- Han er på farten. - Han er på farten.
Han er på farten.
- Hvor er Adam? - Hvor er han?
Det er showtime.
- Jeg talte med mine forældre. - Er du måske 14 år?
Hold gangene fri. Skal I gå, så gør det lydløst.
Der er nødudgange i begge sider nede bagved.
Lav en masse larm for at vise Gordon, at I er glade for at være her.
- Har vi en monolog? - Aner det ikke.
Godt publikum.
Grin ad alt, I finder morsomt, og klap, når skiltet lyser.
Vi har ikke tændt skiltet. I er ulydige.
Vi har et godt show i aften. Vi ses om lidt.
Okay. Vi tager Clark Gable, Emily Post, NASA-joken, automatjoken næst sidst.
Klarede Dennis the Red Menace censuren?
- Den blev ikke stoppet. - Vi siger, han er kommunist.
- Ingen stoppede den. - Tag den med.
Jeg tilføjer noget om damens hat. Hun tog den på for at få opmærksomhed.
- Javel. - Jeg trives med det her.
- Godt. - Reddet af kavaleriet igen.
- Det var i sidste sekund. - Han holder os på mærkerne.
- På jeres pladser, alle sammen. - Beklager det tidligere.
Jeg tjekkede med en ven. Paar lavede den joke. Pokkers!
- Teddy, poserer du for Kama-sutra? - Rend mig, Mel.
Mine damer og herrer, her er The Gordon Ford Show.
Aftenens gæster:
Angie Dickinson, Steve Lawrence og romanforfatter Ray Bradbury.
Her er jeres vært, Gordon Ford.
Tak, alle, fordi I er kommet. Det er festligt i New York.
Alle de blinkende lys og vinduesudstillinger,
kastanjer over ilden i skraldespandene.
Han vil ikke se os i øjenkrogen.
Din mor ser så gammel ud.
Fyren tog min pung og gav mig den igen pakket ind. Med bånd og alting.
George, du blev berøvet. Fik du det originale Magna Carta tilbage?
Jeg sagde, du ikke skulle gå rundt med det.
Trist nyt. Clark Gable er gået bort. Han efterlader sig sin familie og overskægget.
Nå, frue, er det en hat, eller er der ild i dit hår?
Vi kan hjælpe. Vi har brandmænd lige udenfor.
De kan spule dig helt gratis.
Hvordan har Chaim det? Min lille dreng.
Han er den dejligste lille dreng på planeten.
Du skulle have set ham. Han legede med en basketbold.
Han er så lille, at han rullede over den og lavede en kolbøtte.
Det ville jeg gerne have set.
Bolden landede på ham. Han gav ikke slip. Det var så kært.
Jeg vil spørge om noget, og så lader jeg dig gå.
- Fint. - Kan du beordre et angreb på en fjende?
Hvilket?
Jeg ved, CIA har travlt. Jeg spørger kun, fordi det er vigtigt.
Mor, hvad? Jeg er analytiker. Det har jeg sagt en million gange.
Detaljer ikke nødvendige. Jeg respekterer privatlivet.
Hvad snakker du om?
Det er et... sluttet selskab, jeg besværes med.
Noget hurtigt, uventet, men barskt. Et hurtigt, hårdt angreb.
Det korte svar er, at jeg kan ikke beordre et angreb.
Må jeg tale med afdelingen for angreb?
- Bare giv mig nummeret. - Det er ikke noget, vi har.
Hvem er det selskab, du vil have angrebet?
Bare nogle kvinder. De mødes sommetider i Coney Island.
Jeg tænkte, at hvis de var der, kunne I brandbombe dem.
- Mor, jeg er på arbejde. - Perfekt. Kan du spørge en kollega?
De overvåger af og til opkaldene. Vi kan ikke snakke om det her.
Skal jeg ringe igen senere? Vi kan bruge kodeord.
- Hvad med blomsterpige? - Nej.
Skal vi mødes i parken ved skumring? Jeg har læst, at spioner gør det.
Jeg kan ikke fortsætte samtalen.
Din far er hjemme. Abe, vil du sige hej til Noah?
- Hej. - Hvad foregår der?
- Abe? - Jeg...
- Er alt i orden? - Jeg har det fint. Hvordan var din dag?
Havde du det sjovt i tehuset?
Ja, ja, jeg var i tehuset.
- Hvordan var teen? - Den var fin.
Corinne og jeg var der, og det var præcis som altid. Fint.
Hvor fint.
- Havde du en fin dag? - Bare en typisk fin mandag.
Jeg spiste lidt dessert ved mit bord. Skrev lidt... Det sædvanlige.
- Hvad fik du til dessert? - Sagde jeg dessert? Jeg fik frokost.
Skal vi spise ude?
Rose, det er forfærdeligt.
Jeg ville ikke fortælle dig det, for jeg ville ikke bekymre dig.
Det var så chokerende at se stedet brænde ned.
Og lugten... Oolong og aske.
Du ved, du altid kan fortælle mig alt.
Tehuset var mit kontor. Jeg mødte alle mine klienter der.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre uden. Der duftede af bryllupskage.
Abe, hvad er det her?
En kærlig, velmenende, seksualiseret gestus.
Den er efter 19. Skal jeg gengælde gestussen?
- Det er vist op til dig. - Okay.
- Jeg sagde, der ville være drinks. - Men det er okay.
Dit tøj var lavet til at sidde, og man sidder på en bar, ikke?
Det er der plads til med svaj.
Jeg er træt af at blive hånet for at tænke på mit arbejdstøj.
- Så Toots Shor's er deres stamsted? - De kommer her, fordi Gordon ikke gør.
Han kom op at toppes med Toots og vil ikke komme her.
- Det er deres fristed. - Jeg må til at hænge ud der.
- Susie, jobbet er så spøjst. - Hvordan?
- De synes ikke, jeg er sjov. - Det er lige meget, bare Gordon gør.
I dag føltes som en uge, og vi skal gøre det igen i morgen.
Og så næste dag og næste.
Ring ikke om i morgens tøj.
- Nej, nej. - Gå så ud og få nye venner.
Vær selvsikker. Du elsker et publikum. Tænk på dem som dit publikum.
- Brug dem. - Jeg skal prøve.
- Farvel. - Farvel.
Hun står foran mig i køen og køber samme dåsetun hver dag. 89 cent.
Hun tæller ører.
En, to... Nu talte jeg forkert. En, to... Jeg bliver skør.
- Sikker? - Harvard lærte mig manerer.
Ud over græsk og hvordan man rammer en fjerbold.
Der er vel ikke en bombe under?
Laver du sjov? Laver du for helvede sjov?
- Blev han venner med Toots igen? - Ikke så vidt jeg ved.
Jeg hørte ham kalde Toots et tykt svin for to uger siden.
De kom næsten op at slås.
- Hvad ændrede sig? - Hej.
- Hej, Gordon. - Barsk rejse, men vi nåede frem.
Det sagde Alvins kone på deres bryllupsnat.
- Det gjorde hun faktisk. - Gordon, kan du lide automatjoken?
- Ikke min yndlings. - Godt. Den var Adams.
- Publikum grinede. Så er den sjov. - Jeg skal sige dig, hvad der er sjovt.
Mike gav mig en kopi af 2000 Year Old Man. Den der af Mel Brooks. Så morsom.
Rigtig, rigtig sjov.
- Det sjoveste... - Jeg har aldrig sagt, Brooks ikke er sjov.
Men at der ville være intet uden Carl Reiner.
Uden ham ville vi stå i pinlig tavshed og vente på pointen.
- Ja, det ville stinke. - Opgiv.
- Hej. - Hej.
- Hvordan behandler de dig? - Fantastisk.
Hun løj.
De er en god gruppe forfattere. Jeg er glad for at være her.
- Jeg lærer meget. - Fornøjelsen er vores.
Hvis de giver dig besvær, så kom til mig.
Okay.
Jeg skal have en drink. Næste omgang giver jeg.
- Alt for venligt. - Det er pænt af dig, chef.
- Hvad ændrede sig? Det ændrede sig. - Hvad?
Alt var det samme i dag bortset fra X-faktoren.
- Vi har lige løst X'et. - X? Jeg er ikke X.
- Se der. - Godt at se dig her igen, Gordon.
- Du ser godt ud. - Som altid.
- Jeg vil savne det her sted. - Vi går på den irske pub.
Jeg kan ikke klare alfemusik. Jeg går amok.
I kan da sagtens komme her.
- Det der sted på 59th? - I kan komme her.
- P.J. Clarke's? - De måler udskænkningerne.
Jeg er ikke X.
- Sørg for at få noget at spise. - Midge
Jeg er begyndt på det her nye job. Og det er ikke sjovt.
Ikke at alle job skal være sjove.
En sygeplejerske, som skal indsætte kateter, tænker ikke:
"Det så sjovere ud i brochuren."
Og de er alle mænd.
Jeg sidder i et rum med de mænd, og ingen af dem er flinke
eller viser, hvordan det foregår.
Indtil videre vil ingen af dem i seng med mig.
Det er det mindste, de kunne gøre. Hvem opdrog disse mænd? Ikke-ulve?
Der kommer en baby i Det Hvide Hus.
Lille JFK Junior. En nem overgang.
Personalet i Det Hvide Hus lærte at skifte ble med Eisenhower.
Jeg vidste, den var sjov.
Tekster af: Anna Rask
Kreativ supervisor Lotte Udsen