Jeg måtte skubbe en gæst ud i går, da vi ikke havde tid.
Det er farligt.
Jeg gjorde det mod Jackie Gleason, som så sendte mig til Månen.
Jeg var blå i en uge.
Nu bliver det vintervejr.
Vejene er mere våde end Richard Nixon i en tv-debat.
Mindst interessante joke.
Fortæl The Shirelles at, ja, jeg vil også elske dem i morgen.
Bandet venter efter monologen.
De skal være hurtigere.
Det siger jeg hele tiden. Jeg taler med Tony.
Bliver Teddys skift mindre?
Ja, det bemærkede jeg også. Jeg taler med Teddy.
Vitsen om Kerouac. Hvorfor lo folk ikke mere?
- Folk kendte ham vist ikke. - Hvad?
Jeg kender ham godt.
Vores referencer er for gamle.
Godt, Gordy.
Vi ses. Jeg skal hjem til konen. Hun er syg.
- Hun havde det fint tidligere. - Kvikt.
Gordon droppede den joke.
- Undskyld, Cess. - Jeg har flere end dig.
- Det er ingen konkurrence. - Jo.
- Se der. - Maisel er på 0 ud af 30.
Ny rekord.
- Tak, Midge. - Igen ingen jokes?
Nej, men jeg kender Jack Kerouac.
Hvem?
Den fantastiske fru Maisel
God høst i dag.
Gud smiler til os.
Ethan!
Ethan, lad mig se dig.
Mor, her er en lufthavn.
- Den er så langt væk. - Ethan!
Det er okay. Det er bare min mor på besøg fra New York.
Har de aldrig set en jødisk mor før?
Det er Israel, mor.
Helikoptere gør folk nervøse.
Hvem invaderer en gård med salat?
Helbredsbevidste antisemitter?
- Venter han bare på dig? - Han har en bog.
Da pastinakkerne kom frem, var vi målløse.
Man tror, man har plantet peberrod.
Guds veje er uransagelige.
- Vi fik byttet om på dem. - Du har ikke forandret dig.
Hvordan går det med studierne? Er du rabbiner endnu?
- Nej. - Du har gået i rabbinerskole længe.
Du tog ikke på universitetet.
Tager det længere at blive rabbiner end advokat?
- Ja. - Ja.
Der fik jeg mit svar.
Der kommer en bil og henter dig kl. 18.30. Har du jakkesættet?
- Ja, men... - Vær ikke besværlig.
Det er ikke hver aften, at din mor hædres.
Min søn skal se flot ud.
Barber dig og gå i bad. To gange. Det virker permanent.
Jeg arbejder i marken. Det er ærefuldt.
Måske, men mit arbejde betyder, at folk glor på min urtehave.
Jeg blev i temaet.
- Hvorfor siger du sådan? - Godt, du ikke booker Copa.
Jeg har noget at fortælle. Chava!
Mor, du skal møde...
- Lad mig gætte. Chava? - Vi skal giftes.
- Noget at fortælle? - Goddag, fru Maisel.
Sagde du giftes?
- Ja, efter høsten. - Hvornår er det?
De er ikke glad for ægteskab.
- Ethan fortalte om skilsmissen. - Hvilken?
Ikke at have følt smerte er ikke at være menneske.
Det var nok smukt.
Nå, Chava. Er dine forældre også i en kibbutz?
Nej. Jeg er fra Tel Aviv, så Minnesota.
Min far er kirurg på Mayo Clinic.
Jeg kom tilbage for at gå ind i hæren.
Jeg brækkede benet, da min faldskærm strejkede.
Jeg ordnede det selv og sov i et træ.
- Det bliver jeg drillet med. - Ja.
Jeg må afsted. Ethan. Følger du mig ud?
Vær hende tro, ellers flår hun løgene af dig og planter dem.
Jeg vil altid være hende tro.
Godt, vi ses kl. 18.30 præcis. I jakkesættet.
Bare du havde fortalt mig om hende.
Undskyld.
- Jeg kan ikke lide hende. - Hun er min mor.
Det er latterligt. En lille dreng.
Man giver ham besked, man narrer ham ikke.
Det her bad terapeuten os om.
En leg. Hver nat sover han en halv meter nærmere sit værelse,
indtil han når hen i sengen og vinder.
- Sådan. - Han skal skifte skole.
- De vil tro, vi er dårlige forældre. - Hvorfor?
Vi er fraskilt, jeg er komiker, var i fængsel, du ejer en natklub.
Men vores søn sover på gulvet, og så er vi Ozzie og Harriet?
- Har du en bedre idé? - Han skal sove i sin seng!
Intet under, at mænd styrer verden.
Der.
Ethan skulle have talt med ham.
Terapeuten? Aldrig.
Ingen kvaksalver skal rode i min søns hoved.
Ethan vil tro, familien er skør.
- Hørte I det? - Hvad?
Jeg var... Ingenting. Hvem vil have te?
Det viser svaghed.
Du har sagt din mening meget tydeligt.
Fortæl ikke jokes om det her.
Hvorfor er du så sur? Der.
Moishe og Shirley?
Den, man ikke kan stoppe, og den, der ikke kan rykkes?
Jeg bliver skør.
De bliver i huset, men taler ikke sammen.
Alt er gennem mig.
I dag var det temperaturen. En grad op eller ned.
Det tog halvanden time.
Det hørte I godt. Et bump?
- Det var hoveddøren. - Hvem kom ind?
Nå, dig, Abe.
Hvad laver I?
- Vi mødtes med skolen. - Jeg er ligeglad.
Far. Det er bare mig, mor.
- Er der noget galt? - Jeg stavede Carol Channing forkert.
- Hvordan? - Betyder det noget?
Og avisen måtte skrive en rettelse.
- Som alle kunne læse. - Læser nogen rettelserne?
Ja! Dem læser jeg altid først.
Sådan ved man, hvem idioterne er.
Indtil nu var jeg den eneste på Voice,
som de aldrig skrev en rettelse af.
Nu er jeg også idiot.
Måske må du sidde hos dem i kantinen.
Se der.
"I mandags blev Carol Channing, med to N'er, stavet med kun et."
Nu er jeg Hester Prynne. Med to N'er.
Hvornår har jeg sidst lavet sådan en fejl?
Lad nu være.
Ikke i 25 år på Columbia, i high school, folkeskolen...
Måske tog jeg fejl i børnehaven.
Men der er ingen optegnelser fra min tid der. Jeg så efter.
I er skilt. Hvad laver I?
- Ethans terapeut... - Jeg er ligeglad!
Nu hørte I det da. Det var en pistol eller et sværd.
Jeg smed avisen.
Prøver du at drive mig til vanvid, Abe Weissman?
Det her kommer med på scenen.
Han måtte gå børnehaven om. Han dumpede i fingermaling.
- Ikke fingermaling. - Han kunne ikke dele med nogen.
Eller snacks. Han får én hver aften. Den snupper vi.
- Hvordan staves "forvirre"? - Er du bagud?
Hukommelse af stål.
- Og balder som spaghetti. - Siger du.
Fokuser. Vi har brug for noget.
Altså...
- Lige meget. - Lad os høre.
Dine tanker tilhører programmet.
Altså...
Mel Blanc, stemmen bag Snurre Snup, kørte galt.
Han kommer sig, men man ved ikke med stemmen bag Elmer Fjot.
- Fint, den er med. - Ja.
Den er med? Mener...? Hold kæft, Mel.
Ja, den er god. Den er med.
- Nu skal den godkendes. - Her er han.
- Her lugter af abebur. - Er du klar?
Kom her.
Okay.
- Godt, gutter. - Det var tæt på.
Vi er de bedste.
- Pause. - Min mor har ringet tre gange.
- Synger du? - Det ved du godt.
- Hvornår har jeg hørt det? - I skolen.
Husker du det ikke?
Du ondulerede bandet, men du sang ikke.
Du nedgør mine drømme.
Du er vedholdende.
Jeg sidder fast, fordi hverken du eller andre hjælper mig.
Jeg leder efter noget.
Hold det løfte. Siden Skint døde, er jeg sårbar.
Er Skint død? Din mand, min svoger?
- I sidste uge. - Du sagde ikke noget.
- Det var af naturlige årsager. - Jeg ringer senere.
Susie, er det her mønster for meget?
Dinah har styr på indretning.
Tak. Susie Myerson and Associates. Hej, Midge. Hun er her.
- Hvad så? - Jeg fik en joke med.
- Endelig. - Det tog mig fire uger.
Nej, de var fire uger om at opdage, at deres diller ikke faldt af af det.
Se med i aften. Og Dinah.
Den klarer jeg, Miriam. Din mor er lige kommet.
- Sjovt. Farvel. - Hej-hej.
- Rose. - Jeg prøvede at ringe.
Firmaet går godt, her er travlt.
Fuck mig? Fuck dig, det æsel du kom på
og æslets søster!
Kom ind og sid ned.
Hvad så?
Susie, du er den vredeste, jeg kender.
Og du omgås med vrede mennesker.
Der udgår en skræmmende energi fra dig.
- Og hvad så? - Kan du hjælpe mig med en pistol?
Ikke noget vildt eller for tungt.
Jeg skal kunne have den i tasken.
Højre- eller venstrehåndet?
Rose, hvad skal du med en pistol?
Jeg fik trådt nogen over tæerne med firmaet.
Jeg kom for tæt på nogle ubehagelige typer.
Vil du skyde de gamle damer?
Nej, jeg vil bare vifte lidt med den.
Det kan være effektivt at slå med en pistol.
Flet næbbet.
- De har truet mig og familien. - Nej.
De fandt Abe i kiosken og sagde grimme ting om Toraen.
Vores fly bliver annulleret, posten stjålet.
Og jeg tror, de nedbrændte caféen.
- Min café? - Ja.
Med flødeskummet med vanilje og muskatnød?
- Nedbrændt! - Jeg ville investere.
- Den er borte. - Du godeste.
Jeg slår dig ihjel!
Undskyld, hvis I hørte nogle grimme ord.
Bølgerne gik højt.
- Er alt okay? - Det er billetkontoret.
Camelot. Konen vil have billetter. De kan ikke lide trusler.
Skyd nu ikke til damefrokoster.
Har du brug for et lokale, nu caféen er væk?
I et par dage. Bare et bord og en telefon.
- Maggie! - Ja?
Midges mor kommer over. Find plads til hende.
- Hvad? - Åbn døren.
Ned ad gangen, til højre.
Tak, Susie. Smukt. Damask?
- Ja. - Jeg er i mindretal.
Jeg hader bøller. De lægger sig ud med en sød dame som Rose.
- Giv hende ikke en pistol. - Nej.
Hvad med...
Dem? Nej, nej.
Hvorfor ikke?
Nej, det vil jeg ikke.
I ved godt, at vi forstår mumlen, ikke?
Skal vi se på det?
- Nej! - Måske.
Sikker?
Hvem er den fisefornemme dame, der flytter rundt på alt?
Lad hende være der.
Det er perfekt, Susie! Tak.
Er hun Midges mor?
I skal ikke blande jer.
Fint.
Jeg kunne have hjulpet dig.
Jeg kender Robert Goulet.
- Ja. - Vi spiller golf.
Mor jer.
Giv lyd og vis Gordon og alle dem derhjemme,
at I morer jer. Nyd showet.
Teddy. Kan du gemme kortet med min joke til mig?
- Det er min første. - Ja, spændende.
Ja.
Mine damer og herrer, det er The Gordon Ford Show!
I dag er vores gæster Pat Boone fra Dobie Gillis, Bob Denver
og komiker Lester Simms.
Her er jeres vært Gordon Ford!
Præsident John F. Kennedy...
Det bliver mærkeligt med en katolsk præsident fra Massachusetts.
Jeg tror, han altid er loyal overfor Red Sox.
Nyheder:
For at møde cubanske guerillaer
har militæret købt et B-52 bombefly
og 10.000 bananer.
Del dem ud.
Mel Blanc, stemmen bag Snurre Snup, kørte galt.
Han kommer sig, men man ved ikke med stemmen bag Felmer...
En ny karakter. Felmer.
Felle Gris' håndlanger.
Og tegnefilm. Disney kom med 101 Dalmatinere.
Mange er glade for den, men den har et plettet ry.
Det er vel bare mig.
- Hej, Midge. Her er kortet. - Tak.
- Skal det rammes ind? - Eller brændes.
Okay.
- Var det højt? - Højere.
- Du! - Ja.
Bare rolig.
Bare smil stort til Gordy, så går det nok.
- Tror du det? - Jeg ved det.
Vil du have et job, så buk og skrab.
- Men George... - Tager fejl.
Jeg siger dig, du skal ydmyge dig.
Som du aldrig har gjort det før.
Nogen er her til at tage imod. Ikke før kl. 13.
Vi er en natklub, ikke en børnehave.
Vi ses kl. 13.
Hvad har du brug for?
Kan du huske, da vi åbnede?
Vi snakkede om, hvad vi ville være?
- God musik, smarte kunder. - Ja.
Især kunderne.
Vi følte, at et vist element ville
lægge et låg på den gode stemning.
- Er mormonerne her igen? - Hvis bare.
Nogen siger, kalv først skal saltes til sidst.
Men loftet kan jo falde ned.
Rumvæsner kan skyde en i rumpetten.
Så er man død uden salt.
Mor, hvad laver du her?
Joely, jeg hygger mig med mine nye venner.
Hvad-de-nu-hedder.
De er fra et sted og vil fejre noget.
Archie. Giv mig den.
Så kommer du over knæet og får smæk.
Da han var dreng, frygtede han min hårbørste.
Han gemte sig skabet og lå der, som om jeg ikke opdagede ham.
Er du ved at brække dig?
Tag en sandwich.
Er andre sultne?
I burde sælge snacks, Joel.
Men så skulle I skrue op for lyset, så de kunne se menuen.
Her er så mørkt.
Hvor længe har du haft dem i tasken?
Du godeste.
- Værsgo. - Nej, tak.
Noget varmt...
Mænd skal ikke fortælle mig, hvad de synes.
- Undskyld. - Drik du det.
Det synes jeg.
Hej, jeg er Shirley Maisel. Min søn, Joel, er ejeren.
Ham ser vi ikke meget til, for han skal være far.
Han skal være hjemme og tørre op.
- Mor! - Her kommer han igen.
- Gå hjem. - Jeg kan ikke være i det hus.
- Find ud af det. - Han går ikke på pension.
Nej, det har han aldrig villet.
Han dør råbende på arbejde. Accepter det.
De er nogle idioter.
Jeg bestiller en taxa.
- Hvorfor må hun blive? - Hun arbejder her.
- Hvorfor? - Hvorfor hvad?
Hvorfor arbejder du for min søn?
Har I gang i noget underligt og sygt?
Hr. Maisel, kan Deres mor tåle et slag?
Ja.
Nej!
Hun vil ikke tage hjem. Hun er fuld.
- Du godeste. - Hun har mad med.
Hun deler det ud til de andre.
- Den taske er farlig. - Hun tænder lyset.
Hun vil gøre rent, hader musikken.
Hun prøvede at slås med fru Moskowitz.
- Det ender lige. - Far.
Det kan ikke fortsætte. Hjælp mig.
- Ja, jeg kommer. - Tak.
Jeg fandt moppen.
Det er da løgn.
Jeg dækker ikke hockey, det er en baseball-by.
Hvad drikker hr. Ford?
- Bourbon and branch. - Ja, tak.
Meget bourbon.
Det kommer til at ske.
- Nej, Yanks. - Uden Stengel?
Farvel og tak til Stengel.
- Han taler vist med Mets. - Hvad, Mets?
Gordon, undskyld.
- Hej. - Hej, du afbryder.
Ja, men jeg har en gave med. Bourbon og en olivengren.
Jeg har, tak.
- Det her er akavet. - Ja.
Undskyld mit udbrud. Det var uprofessionelt.
Hun stønnede under programmet.
- Ufrivilligt. - Blev du tvunget?
Nej.
Skulle du føde?
Hvordan føder I børn?
Nej, det var min første joke, og da det skete...
- Jeg blev revet med. - Din første?
Du har været her i ugevis.
Der er hård konkurrence.
Ja. Da du lavede rod i linjen, blev jeg skuffet.
Det var bare det. Tag imod min undskyldning.
Fint, det gør jeg.
Undskyld afbrydelsen.
Lad drinken stå. Den joke var faldet til jorden uanset hvad.
- Nej. - Hvad mener du?
Du snublede over Elmer Fjot.
- Nej. - Jo, du gjorde.
- Nej. - Kan man høre den?
Jeg kan rytme.
- Du ødelagde den. - De grinede.
Det var med vilje.
Ødelagde du en god joke for at kunne grine af det?
Ja, det gør mig menneskelig.
- Det var den forkerte latter. - Findes ikke.
Det var for at dække over noget.
Havde du sagt joken rigtigt, havde de grinet rigtigt.
Joken ville falde til jorden. Slut.
Hvorfor sagde du så god for den?
Du godkender alt.
Godtog du en, der ville falde til jorden?
Vidste du det ikke, før du stod på scenen
hvor du reddede den ved at få en forkert latter?
Det findes ikke!
Jo!
Det er, når du skal redde noget, der gik galt!
Den er forkert!
Hør, frøken-jeg-fik-endelig-en-joke-med.
Der er gået en måned.
Jeg har gjort det længe, jeg er professionel.
Du lavede en fejl og vil ikke indrømme det.
Den er frygtelig.
Forkert latter findes ikke!
Jeg skrev sent. Når ikke jeg fandt inspiration i Cicero.
Det kan rette op på noget.
Du stavede Channing forkert, Abe. Slap af.
- Ikke ifølge Cicero. - Hør her.
Jeg kan ikke trykke en undskyldning på 1.500 ord over et N.
- Hvor mange ord så? - Femten?
Femten?
Det er centralen. Et nødopkald fra Susie Myerson.
- Nej tak. - Vent venligst.
- Nej tak! - Hvad er nødsituationen?
Det er min nødsituation.
- Hallo? - Hallo?
- Jeg skal tale med Midge. - Det er Abe.
Der har været optaget.
Jeg forsøgte at ringe til alle abonnenter på Village Voice.
- Jeg ville undskylde. - Du godeste.
- Abe, hent Midge. - Fint.
- Miriam! - Farvel, Abe. 15 ord.
Det er Susie.
- Hallo. - Kom du op at skændes...
...med Gordon Ford og alle i show business på Toots Shor's?
- Hvad? - Det står i avisen.
"Den sædvanlige fest
på Toots' var tam sammenlignet med kampen
mellem hr. Ford og en forfatter."
- Der mangler kontekst. - Jeg lytter.
Han lavede rod i min joke, og jeg stønnede. Live.
Og jeg undskyldte.
"Det var chokerende, da vidunderdrengen
mistede fatningen."
"Den kvindelige forfatter skal pudse sit CV
i et andet felt, en anden by, en anden stat."
Du godeste.
Jeg laver en scrapbog med dine udklip.
Hvad skal jeg gøre? Undskylde igen?
Ja, men det er du ikke god til.
Jeg skal vel vise mig på mandag?
- Ja, med en æske. - Hvorfor?
Når du bliver fyret, skal du samle dine ting i noget.
Jeg har intet kontor, så en lille æske rækker.
Godt. Vi ved, hvilken æske du skal bruge.
- Tror du, jeg bliver fyret? - Jeg ringer rundt.
Det er lørdag.
De er ude og spille golf og ude at sejle.
- Shit. - Hvad?
Er det dem?
- Ingen panik, jeg ringer tilbage. - Farvel.
Susie Myerson and Associates.
Hvad?
Hvorhen?
- Hvem er du? - Hvem er du?
- Susie Myerson. - Det er løgn!
Nej.
- Dig? - Ja, hvorfor?
Jeg troede, du var højere og tykkere.
- Hvem pokker er du? - Sjov.
Tak for gaven.
- Hvilken gave? - Opkaldet.
Nogen sagde, der var en gave ved døren fra Susie Myerson.
Jeg lukkede op, og strissere tog mig med for noget, jeg ikke har gjort.
Den gave, velbekomme frøken...
Molly er død.
- Hvem er Molly? - Min irske kollega.
Hun fik samme opkald og fik et hjerteslag.
Du godeste.
Vores irske ven er på vej til Argentina. Frøken M er forsvundet.
- Hvem er I? - Hvad mener du?
Har Rose Weissman sendt dig?
Ja, Rose sendte mig.
- Sikker? - Hvem er sikker på noget?
Det er noget fis.
Skulle jeg have nedbrændt en café?
Det holder ikke.
Var det dig?
Nedbrændte du den bedste café nogensinde?
- Smagte du flødeskummet? - Hvad?
Hvordan lavede de det?
Måske var det den smule muskatnød?
Jeg har prøvet at lave det derhjemme, nej.
Det flødeskum var særligt.
Jeg håber, du ender i stolen.
Jeg vidste ikke, Rose var beskyttet.
Jo, og hun har en pistol. Og hun vil bruge den.
Fint, du fik mig.
Kan vi ordne det?
Hvad?
Rose Weissman kan få Upper West Side.
Men ikke over 125th eller under 60th.
Molly er død, så hun kan få Hell's Kitchen.
Men læs op på rim og hungersnøden i Irland.
Er det ikke godt nok?
Jeg er bare håndlanger. Jeg spørger Rose.
Kvindelige håndlangere, god idé.
Ja.
Det har været hyggeligt.
Dragten klæder dig. Nogen ser tåbelige ud i striber.
Sig til Rose, at det er en god aftale.
Hvorfor sidder du her?
Jeg er tidligere dømt.
- Det er nyt. - Utroligt.
Han skulle hjælpe, men han tager to borde.
Da hun kom, bad hun om afslag i prisen.
- Fik hun det? - Hun er min mor.
Utroligt. Hun belærte mig om at vælge en melon.
Det kan jeg lugte på lang afstand.
Hun fortjente en lussing.
- Svesker virker ikke! - På mig.
Det handler ikke om mad. Det er viljestyrke.
Hvad, hvis man skal noget?
Jeg kan udløse brandalarmen.
De kommer i morgen med kortklubben.
Din fars ven trak en mønt ud af servitricens øre igen.
Hvad glor I på?
I dette hjørne taskesnackens mester, Shirley Maisel.
Derovre sveskeskeptikeren Moishe Maisel.
- De er ikke sammen. - Nej.
Ærgerligt.
Farvel, kom igen. Hvem narrer jeg?
Beklager, at dine drømme knuses.
Må jeg få ti minutter i pausen?
Musiktimer ville hjælpe!
Fuck det her.
Du er på.
- Alle er så sensitive nu om dage. - Hvad er det her?
- De er ikke Sinatra. - Kommer bandet igen?
Godaften, mine damer og herrer. Jeg er fru Maisel.
Miriam! Det er min tidligere svigerdatter!
- Bleg. - Hvad laver du?
Jeg skal optræde.
For hvem?
For dem, der ser forvirrede ud lige nu.
Lad hende være, Shirley. Vil hun være sjov, så lad hende lære det.
- Min slagter er sjovere. - Hun ser godt ud, hun burde synge.
Jeg er ingen sanger, men jeg skriver for The Gordon...
Vent, jeg var distraheret. Start om.
Jeg er ikke begyndt.
I kommer ikke til at grine.
- Hold mund. - Siger frugten af mine lænder.
Ellers gå.
Hun skal finde på en ny karriere. Hvem vil ellers sige det?
Miriam, ignorer ham.
Okay. Jeg er en single kvinde i New York.
- Også mig. - Du er ikke single, mor.
- Joel? - Undskyld.
Har I damer nærmet jer en mørk subwaystation?
Der er ikke nok lys.
Et retorisk spørgsmål. Hun ville sætte noget i scene.
Jeg var på vej ned ad den mørke trappe.
Har du ingen lommelygte?
Jeg bruger en til at lyse, en som våben.
Shirley, du blænder mig.
Ligesom angrebsmanden.
Godt, videre. Rektor sagde, at min søn sover i timen.
- Hvad skete der med Ethan? - Han sover i timen.
Drikker han ikke kaffe?
Showet foregår heroppe.
Nu har jeg glemt, hvor jeg var.
Begynd ikke forfra. Du får en joke.
En mand kommer ind på en bar med en lille klaverspillende mand.
Bartenderen siger: "Min lampeånd hører dårligt."
"Jeg bad ikke om en lille pianist."
Hej, Miriam. Du klarede det rigtig godt.
Tak, Shirley.
Jeg nød det. Går dine shows normalt sådan?
Nej, jeg fortæller som regel jokes.
Interessant. Nå, men det var godt.
Nu du er her, skal jeg høre noget.
- Om hvad? - Mei. Hvor er hun?
Joel sagde, hun var til jobsamtale?
- Ja. - Hvor lang tager det?
Hvor mange spørgsmål?
Min læge tager bare min puls og lænser en cigaret.
Det kræver mere.
- Så du ved noget. - Mig? Nej.
Sig det. Sidder maven højt eller lavt?
Jeg har strikket i både lyserød og blå. Jeg ved intet.
Babyen kan ikke blive født med kolde fødder. Hvilken start.
Jeg bliver skør.
- Fortæl mig nu noget. - Hun besøger vist familien.
- Hvor? - I Kina.
- Var der ikke revolution? - Jo.
Derfor er hun ikke kommet tilbage.
- Er hun i hæren? - Nej, meget papirarbejde.
Hun kommer snart hjem. Undskyld mig, jeg glemte...
- Fortalte du Shirley om Mei? - Hvorfor?
Hun har lige udspurgt mig.
Hvorfor er hun væk, kommer hun igen, hvordan sidder maven?
Din mors læge er forfærdelig.
Jeg sagde, at hun besøger familie i Kina
og ikke kan komme ud efter revolutionen.
- At Mei var i Kina? - Hvad skulle jeg sige?
Når andre ikke ved, hvad de skal sige, siger de det.
Men du siger, at hun er i Kina under en revolution.
- Jeg er kunstner. - Fedt.
Det er ikke min skyld.
Nej, undskyld. Det er min, og jeg ordner det.
Okay.
- Nu, eller...? - Bagdøren virker.
Hvorfor stønner du?
- Har du gjort det? - Hvad?
- Flyttet Ethan fra lørdagsmærket? - Han lå foran døren.
- Vi ville hoppe. - Ikke mig.
- Så hold dig. - Ved du hvad?
Det er latterligt.
Far, stop.
Han opdager ikke, at han ikke lå på mærket.
Vi har en plan, og vi skal holde os til den.
Det handler om tillid.
Vågner han et andet sted, ved han ikke, hvor han er.
Han har boet her hele sit liv.
Flyt ham ikke igen. Lov mig det.
Jeg lover intet.
Far.
- Du kalder dig videnskabsmand. - Det er jeg.
Så tvivl ikke på videnskaben.
Miriam, du ved, at det her en mørk tid for mig.
Det her med Carol Channing.
Lad være med at nedgøre min karakter.
- Husker du kagen? - Hvad?
Da jeg var syv, brækkede du den i 16 stykker.
Det var belønning.
Når jeg brugte et semikolon rigtigt, fik jeg et stykke.
Da Noah spiste dem, sagde du, at du ikke ville høre mere om det.
"Find selv ud af det."
Du opgav lektien med kagen.
Jeg kan ikke bruge et semikolon.
- Det er til en pause... - For sent.
Flyt ham ikke.
Mor?
Hallo?
Rolig, far. Jeg fik ikke fast i det sidste.
Hvad? Er du i et skab?
Hvorfor?
Jeg ved ikke...
Jeg kommer.
Hallo? Mor? Far?
Joel!
- Hvad sker der? - Har du det godt?
Du lød halvkvalt.
- Jeg troede, du var kidnappet. - Nej, men med en pose over hovedet.
- Hvorfor? - For lyden.
- Naboerne har ører. - Moishe.
Det er min søn, Joel.
Kom og hjælp.
Hvad? Hvad foregår her?
Hvorfor råber du? Vi får hende ud.
- Hvem? - Din pige, der er planer.
Jeg ville ikke involvere dig, men besvar et par spørgsmål.
Far...
Bare rolig, de fik 13 jøder ud af Tyskland.
De er de bedste. Ham der er den oprindelige fyrs søn.
Den lille fyr er død, og sønnen er en klovn, men han har flyet.
Vi må snakke.
Ja, kommunikation er vigtig. Senere.
Du siger, hun er i Kina, men hvor?
Det er stort. Jeg behøver ingen adresse, medmindre du har en?
Ingen adresse.
Hvad med et gadenavn eller landemærke?
Er der et bibliotek?
Han spørger om vejret.
Er de de bedste?
- Kender du nogen? - Nej.
Shirley, vi arbejder.
Ingen klager over frisk wienerbrød.
Det er en hemmelig mission.
De kan ikke tænke, når du galopperer omkring.
Er jeg en hest, er du et æsel.
Ikke flere dyrefornærmelser. Kan I to...
- Der er noget, jeg må sige. - Hvad?
Om Mei og mig.
Vi er ikke sammen mere.
Bare rolig, vi får hende ud af Kina.
Hun er i Chicago.
Det burde være nemmere.
Hun flyttede til Chicago.
- Men... - Babyen.
- Der er ingen baby mere. - Nej, Joel.
Mistede hun det?
Ja.
Det er jeg ked af. Min skat.
I kan prøve igen, når I bliver gift.
Vi skal ikke giftes.
Har du det godt?
Ja.
Vil du have noget at spise?
- Der er meget mad. - Nej tak.
Jeg skal arbejde.
- Jeg pakker noget. - Jeg giver drengene besked.
Han skulle komme i dag. De sagde...
The Gordon Ford Show.
Ja, vi er.
Tak for at give os besked.
Godt, du har en æske med.
- Alle hen til rælingen. - Rælingen.
Der kommer for meget familie for at se programmet.
Mødre, brødre, onkler. De griner ikke.
- Vis mådehold. - Ja, hr. Ford.
Der er også et par andre ting.
Godmorgen.
- Se. - Okay.
George har uventet nogle af de høje herrer med.
Goddag, Charlie, Isaac.
- Hej, fremmede. - Syd Greenberg.
Et venligt baghold.
Findes det? Kom op, vi afslutter det her senere.
Bjørneungerne småslås
og lærer at forsvare sig.
- Gennem den første... - Ethan? Sengetid.
Jeg skal sove på plads tre.
Hvad med i din egen seng?
Terapeuten siger, jeg ikke er klar.
Okay.
Okay, Ethan.
Se på mig, ikke fjernsynet. Heroppe.
Godt, Ethan.
Vi skal snakke om rationalet bag, at du sover i gangen.
Manglen på samme.
Jeg forstår, at du er bange for din seng.
Du skal vide, at den frygt er naturlig.
Den hjælper dig til at overleve.
Så du kan løbe, når noget stort med tænder vil æde dig.
Eller dukke dig, når en sten kastes mod dig.
Der er mange ting, man skal være bange for.
- Har du hørt om Park Slope? - Nej.
Et fly fra United Airlines og et fra Trans World
stødte sammen luften, fløj ind i hinanden.
Og vragdelene landede i et vejkryds i Park Slope.
Alle ombord døde og seks på jorden døde.
Seks mennesker, der bare gik på gaden.
På vej til markedet, i skole eller biografen.
De blev kvast af faldende metal
og arme, ben og torsoer fra tidligere intakte kroppe.
- Skræmmende? - Ja.
Ja, og der er krig, oversvømmelse.
Tigre kan slippe ud fra zoo.
Lynet kan ramme selv på en solskinsdag.
Du kunne spise dårlige muslinger
og sprutte ud af alle kropsåbninger i en uge.
- Jeg hader muslinger. - Det redder dig ikke.
Du kan falde i en brønd, du ikke vidste var der.
Ryge gennem forruden, når din far stopper for hårdt op.
Stave Carol Channings navn forkert ved en fejl...
...og blive en mand, der må undskyldes for.
På tryk.
Du forstår vist, hvor jeg vil hen.
Med tiden lærer man at leve med frygten. At acceptere den.
Der er ikke nok tape i verden til at redde dig.
Din mor, far og terapeuten mener det godt.
De vil have dig til at tro, at det at sove på gulvet gør dig modig.
Min morfar fortæller dig
at døden kommer efter os alle.
Selv de modige.
Vil du høre en godnathistorie?
Har samarbejdet med Thelonious Monk påvirket din stil?
Ingen spiller som Thelonious.
Han finder toner, jeg ikke kendte.
Jeg har nok lånt lidt gennem årene.
Med Blue Train og Giant Steps har du ramt de rette toner.
Mange tak for, at du kom. John Coltrane.
Vent, jeg har noget at sige.
I denne uge
ligger The Gordon Ford Show nummer et som talkshow.
Show nummer et! Nemlig! Ja!
Det kan jeg takke jer seere for. Kom her med det.
Tak til mine ansatte, holdet, forfatterne. Kom herud.
De er de bedste. Jeg ville ikke være her uden dem.
Champagne til alle. Også til jer derhjemme.
Vi ses i morgen.
- Hvad så, Toots Shor's? - Der er ikke plads.
Glem det, jeg kender det perfekte sted.
Åh gud!
I er skøre.
- Kom herned til fest. - I er ikke spioner, vel?
Hej, Miriam. Miriam!
- Hvad sker der? - Vi ligger nummer et!
- Hvad? - Dem, måske mig.
Jeg er ikke sikker.
Nogen hernede ligger nummer et!
Hvad?
Kom herned.
Vi ligger nummer et. Gordon sagde det.
De gjorde det.
- Kom herud, Maisel. - Sikker?
Du har skøjter på.
Nej, jeg havde dem på på kontoret. Moden.
- Så er du vist ikke fyret. - Nej.
Kan du skøjte eller hvad?
Det er ikke så vildt som andet tøj.
Jeg spillede snebold i en skoleforestilling.
Sonja Henie opfordrede til at give mig timer.
Ingen kompliment.
- Se her. - Jeg kigger.
Vi ligger nummer et!
Ingen skøjter?
Ikke mere.
- Har du brug for en læge? - Nej tak.
Jeg har nogle evner som læge.
- De kaldte mig: "Lavementdronningen". - Det har jeg ikke brug for.
Jeg bliver svimmel.
- Måske har jeg brug for hjælp. - Gerne.
- Hvad var det? - Hvad tror du?
- Du prøvede at kysse mig. - Ja, sådan cirka.
- Men det kom ikke i mål. - Hader du mig ikke?
- De øjne, de læber? - Jeg råbte på Toots. Meget.
Fantastisk.
Tracy-Hepburn, Loy og Powell, Robinson-LaMotta.
Eller "opsætsigt nul råber ad stor tv-personlighed."
Og se os nu. Nummer et.
- Jeg vandt det skænderi. - Det er ikke...
- Bider du dig i tungen? - Nej.
- Må jeg? - Er du ikke gift?
Ikke på den måde.
Det fortalte min mand sin kæreste før skilsmissen.
Han lyder som en sjuft.
Bliver du kold i røven?
Jeg kan ikke føle den. Men du må gerne.
Og så skøjtede hun ud i solnedgangen.
Det var uventet.
Sonja Henie sagde også, jeg skulle have timer. Hun kunne skride.
- Jeg skal tisse. - Der er et toilet ved udlejningen.
Der har de unger tisset, der ikke kan få strømpebukserne ned.
Nej. Jeg finder noget rent.
Har du set George? Han skal underskrive det her.
Ja, det vil jeg tro. Giv mig det.
Jeg har forfalsket hans underskrift i ti år.
Utydeligt "G," snørklet "R."
Hej, Mike.
Er dit det sidste ansigt, jeg får at se i live?
Jeg ville bare sige tillykke. Ikke dårligt, nummer et.
- Ikke værst. - Hvorfor fejrer du det ikke?
Jeg bookede Truman Capote, men han skal i Jack Paar,
så jeg må aflyse. Vi har en regel.
Doris Day har udsat. Hendes struds er syg.
Det britiske band er ude, for deres trommeslager døde.
Min tavle er noget rod, og det er, hvad jeg går op i.
- Og juletræsgrunden. - Det er en gård.
Fint.
Sophie Lennon kommer igen.
Det er nyt.
Hun er en god gæst, folk vil se hende. Så tak.
Hvad? Lidt højere.
Dropper du hende efter, at hun var i quizzen?
- Jeg har mine prioriteter. - Penge?
De kommer og går.
Lad os spise frokost.
Hvis du har tid.
- En ægte frokost? - Ja.
- Som andre laver? - Ja.
Ikke bare, hvor jeg kommer, og du beder mig gå videre?
Jeg lukker døren.
Min pige ringer til din.
Ethan.
Du skal ligge på plads tre.
Vidste du noget om flystyrtet ved Park Slope?
- Har du talt med morfar? - Han fortalte mig om torsoerne.
Ja.
Og tigre, der slipper ud og bliver ramt af lynet.
Sov, min skat. Jeg holder tigrene ude.
- Og torsoerne? - Ja.
Ja.
Moishe...
Tekster af: Dorthe Andersen
Kreativ supervisor: Lotte Udsen