Jeg måtte dumpe en gjest i går kveld da vi gikk tom for tid.
Det er farlig.
Jeg dumpet Jackie Gleason en gang. Neste dag dumpet han meg til månen.
Ja, jeg hadde blåmerker i en uke.
Vinterværet tar tak i USA.
Veiene er våtere enn Richard Nixon under en TV-debatt.
Vinneren for den minst interessante vitsen går til...
Kan noen si til Shirelles at ja, jeg vil fortsatt elske dem i morgen?
Bandet venter et halvt slag etter monologen.
De må hoppe inn raskere.
Jeg sier stadig at de må inn raskere. Jeg skal snakke med Tony.
Og blir Teddys skrift mindre?
Skriften hans blir mindre. Jeg la også merke til det. Jeg skal snakke med Teddy.
Kerouac-vitsen, hvorfor fikk ikke den mer latter?
- Virket ikke som folk visste hvem han er. - Hva for noe?
Jeg vet hvem han er.
Vi må slutte med de utdaterte referansene.
Godt sagt, Gordy.
- Ses vi på Toots? - Jeg må hjem. Fruen er syk.
- Hun var frisk da jeg dro i sted. - Morsomt.
Tally tar feil. Gordon droppet den vitsen.
- Beklager, Cec. - Fortsatt flere vitser enn deg.
- Dette er ikke en konkurranse. - Jo, selvsagt.
- Dere vet hva det betyr. - Maisel har 0 av 30.
- Slo rekorden. - Jepp.
- Igjen takk, Midge. - Fikk ikke med en vits nå heller?
Nei, men jeg vet hvem Jack Kerouac er.
Hvem?
Mirakuløse Mrs. Maisel
Vakker innhøsting i dag.
Gud så ned og smilte.
Ethan!
Ethan, la meg se på deg.
Mamma, du vet at det er en flyplass her.
- Den er nesten i Egypt, så langt unna. - Ethan!
Det er greit! Det er bare moren min! Hun er på besøk fra New York.
De virker som de aldri har sett en jødisk mor før.
Det er Israel, mamma.
Et helikopter som plutselig dukker opp, gjør folk nervøse.
Hvem invaderer en salatfarm?
Helsebevisste antisemitter?
- Venter han bare på deg? - Han har det bra. Han har en bok.
Da pastinakkene begynte å titte fram, ble vi lamslått.
Du tror du plantet pepperrot, og så kommer det pastinakk.
Guds veier er uransakelige.
- Faktisk forvekslet vi frøposene. - Bra, du er ikke helt forandret.
Så hvordan går det med studiene dine? Er du rabbiner ennå?
- Ikke ennå. - Du har gått på rabbinerskole i årevis.
- Det er ikke rabbinerskole. - Du gikk ikke på college.
Bør det ta lengre tid å bli rabbiner enn advokat?
- Ja. - Ja.
Jeg har svaret mitt.
Jeg sender en bil for å hente deg 18.30. Fikk du dressen jeg sendte?
- Ja, men... - Ikke vær vanskelig.
Det er ikke hver kveld UJA-forbundet hedrer moren din,
og sønnen min må se kjekk ut.
Barber deg og dusj to ganger. Noe av dette virker permanent.
Jeg jobber på markene. Det er verdighet i arbeid.
Arbeidet mitt innebærer et rom med folk som stirrer på kålåkeren min.
Jeg holdt meg til temaet.
- Hvorfor sier du slike ting? - Bra at du ikke booker Copa.
Jeg har en liten nyhet. Chava! Chava.
Mamma, jeg vil at du skal møte...
- La meg gjette. Chava? - Vi skal gifte oss.
- En liten nyhet? - Hyggelig å møte deg, Mrs. Maisel.
Skal du gifte deg?
- Ja, etter innhøstingen. - Aner ikke når det er.
Ekteskap er ikke et godt tema for deg.
- Ethan fortalte meg om skilsmissen. - Hvilken av dem?
Å ikke ha følt smerte er å ikke ha vært menneske.
Det var vakkert, antar jeg.
Så, Chava, er foreldrene dine også kibbutsere?
Nei. Født i Tel Aviv, men flyttet til Minnesota.
Faren min var sjefskirurg på Mayo-klinikken.
Jeg flyttet tilbake for å verve meg. Var lite i kamp.
Jeg brakk beinet da fallskjermen min åpnet seg sent.
Jeg ble skilt fra troppen min, så jeg klatret opp i et tre for å sove.
- Blir fremdeles ertet for det. - Det slutter aldri.
Ok, jeg må gå. Ethan. Følger du mamma til helikopteret?
Vær trofast, ellers river hun nøttene av deg og planter dem ved løken.
Jeg skal alltid være helt trofast mot henne.
Greit, vi sees presis 18.30. Ta på dressen.
Du skulle fortalt at du var forlovet.
Unnskyld.
- Jeg liker henne ikke. - Hun er moren min.
Dette er latterlig. Han er en liten gutt.
Du sier hva han skal gjøre. Du lurer ham ikke.
Det var dette skolepsykologen ba oss gjøre.
Gjøre det til en lek. Hver natt sover han litt nærmere rommet,
helt til han til slutt når senga og vinner.
- Sånn. - Vi bør få ham på en ny skole.
- Alle vil tro vi er dårlige foreldre. - Hvorfor det?
Vi er skilt. Jeg har vært i fengsel. Du eier en nattklubb.
Vi ber sønnen vår sove på gulvet, og vi er Ozzie og Harriet?
- Har du en bedre idé? - Be ham sove i sengen sin.
Tenkte jeg ikke på. Ikke rart menn styrer verden.
Der.
Burde latt Ethan snakke med ham.
Skolepsykologen? Ikke tale om.
Ingen kvakksalver skal rote med hodet hans.
Fem minutter, og Ethan tror familien hans er gal.
- Hørte dere det? - Hva da, mamma?
Jeg bare... Ingenting. Hvem vil ha te?
Det er veikt å gå til psykolog.
Din mening er uttalt høyt og tydelig.
Ikke snakk om dette i nummeret ditt.
Hvorfor er du så grinete? Der.
Er det Moishe og Shirley?
Mener du den ustoppelige kraften og den ubevegelige gjenstanden?
De gjør meg gal.
De bor sammen, men snakker ikke.
Alt går gjennom meg.
Jeg brukte morgenen på å forhandle fram temperaturen når de sover. 18 eller 19.
En og en halv time på én grads forskjell.
Hørte dere det? Det var et dunk eller et smell.
- Det var døren, Rose. - Men hvem kom?
Det er deg, Abe.
Hva gjør dere der nede?
- Vi var på Ethans skole... - Glem det. Kan ikke late som jeg bryr meg.
Pappa... Det er bare meg, mamma.
- Er det noe galt, pappa? - Jeg stavet Carol Channings navn feil.
- Hvordan stavet du det? - Feil! Betyr det noe?
Jeg gjorde det, og avisen utstedte rettelse.
- En rettelse alle kunne lese. - Leser noen rettelser?
Selvfølgelig gjør de det! Jeg leser alltid rettelsene først.
Da vet du hvem idiotene er.
Og frem til nå var jeg den eneste hos Voice
som aldri hadde blitt korrigert på trykk.
Nå er jeg også en idiot.
Kanskje du får sitte ved bordet deres til lunsj.
Se på det.
"På mandag ble Carol Channing, to N-er, feilstavet som 'Chaning', én N."
Jeg er merket. Jeg er Hester Prynne. To N-er i Prynne, forresten.
Jeg kan bare ikke huske sist jeg gjorde en slik feil.
Gi deg.
Ikke på 25 år på Columbia, ikke på videregående, barneskolen...
Jeg stavet kanskje noe feil på førskolen,
men det finnes ingen opptegnelser av min tid der. Jeg har sjekket.
Dere er skilt. Hva gjør du her?
- Ethans skolepsykolog... - Jeg sa jo at jeg ikke bryr meg.
Det må dere ha hørt. En pistolhane ble spent eller et sverd trukket.
Jeg slapp avisen på bordet.
Prøver du å gjøre meg gal, Abe Weissman?
Ikke tale om at jeg holder dette unna nummeret mitt.
Ungen gikk førskolen om igjen. Han strøk i fingermaling.
- Noe annet enn fingermaling. - Han strøk i deling.
- Han strøk i snacks. - Vi gir ham én om kvelden.
- Hvordan staves forfjamselse? - Er du to vitser bak?
Minne som en elefant.
- Rumpe som en flodhest. - Sier du.
Stopp, vi trenger én til. Vi trenger noe, hva som helst.
Tja...
- Glem det. - Få høre.
- Alle tanker er showets eiendom. - Ikke kjemp.
Ja vel...
Mel Blanc, stemmen til Snurre Sprett, var i en bilulykke.
Han er i bedring, men politiet stiller fortsatt spørsmål ved Elmer Midds stemme.
- Jeg liker den. - Jeg også. Ta den med.
Ta den med? Når du sier ta den med, mener du ta den med? Hold kjeft, Mel.
Ja, den var god. Den blir med.
- Må bare godkjennes av sjefen. - Her kommer han.
- Lukter som en elefantrumpe her inne. - Trudy, er du klar?
Kom igjen.
Greit.
- Godt jobbet, folkens. - I siste liten igjen.
Vi er de beste i bransjen.
- Vi tar en pause. - Moren min ringte tre ganger.
- Synger du? - Du vet jeg synger.
- Når hørte jeg deg synge? - På skoleteateret.
Husker du ikke at jeg tok The Band Wagon?
Jeg husker du tok bandet, men ikke at du sang.
Du knuser alltid drømmene mine.
Du er konsekvent slik.
Jeg er i denne fæle tralten fordi jeg ikke får hjelp fra noen.
Jeg skal prøve å finne noe, jeg lover.
Ikke bryt dette løftet. Siden Skint døde, føler jeg meg sårbar.
Er Skint død? Mannen din, svogeren min.
- Forrige uke. - Og du sa ingenting?
- Naturlige årsaker, ingenting å si. - Jeg ringer deg senere.
Susie, er dette blomstertrykket for rotete?
Innredning er er Dinahs område. Hun er den som bryr seg.
Takk. Susie Myerson og partnere. Hei, Midge. Hun er her.
- Hva skjer? - Jeg fikk med en vits.
- Endelig. - Tok meg fire uker.
Nei, de innså at kukene deres ikke falt av om de tok med en damevits.
Du må se på i kveld. Dinah også.
Jeg takler dette, Miriam. Jeg må gå nå. Moren din kom nettopp.
- Veldig morsomt. Ha det. - Ha det.
- Rose. - Jeg prøvde å ringe. Jeg kom ikke gjennom.
Virksomheten tar seg opp. Det er et travelt profesjonelt kontor nå.
Faen ta meg? Faen ta deg og eselet du red inn på,
og faen ta eselets søster også!
Kom inn. Sett deg ned.
Hva skjer?
Susie, du er den sinteste jeg kjenner.
- Ja vel. - Og du omgås sinte mennesker.
Det kommer alltid en forferdelig energi fra deg.
- Hvor går dette? - Kan du skaffe en pistol til meg?
- Hva? - Ikke noe tungt og fancy.
Den må passe i vesken og være rask på avtrekkeren.
Er du høyre- eller venstrehendt?
Rose, hvorfor trenger du en pistol?
Jeg tråkket noen på tærne med spleisingen min,
trengte meg inn på området til noen slemme folk.
Så du skal skyte disse gamle damene?
Nei, bare vifte litt med den.
Det kan være effektiv å slå med den. Kortere soning.
Seriøst? Ikke snakk.
- De har truet meg og familien. - Gi deg.
De trengte Abe opp i et hjørne og sa fæle ting om Toraen.
Vi har fått flyturer kansellert, post stjålet og klær ødelagt.
- Hvem har ikke det? - Jeg tror de brant ned terommet.
- Vent, brente de ned terommet mitt? - Ja.
Med pisket vaniljekrem med hint av muskat som gjør den himmelsk?
- Brant ned til grunnen. - Jeg skulle investere!
- Det er borte. - Fy faen.
Jeg dreper dere!
Beklager om du hørte språkbruken min.
Samtalen ble ilter.
- Alt i orden? - Det er billettkontoret.
Camelot. Kona vil ha billetter. De folkene reagerer ikke på trusler.
Vær snill og ikke skyt på noen damelunsjer.
I mellomtiden, trenger du et sted å jobbe nå som terommet er borte?
Bare par dager. Jeg trenger bare et bord og en telefon.
- Maggie! - Ja?
Jeg sender moren til Midge. Finn en plass til henne.
- Hva? - Bare åpne den jævla døra.
Gå nedover gangen, ta til høyre.
Takk, Susie. Så vakkert. Damask?
- Jeg sa det. - Jeg er i mindretall.
Jeg hater bøller som kødder med en fin, gal dame som Rose.
- Du kan ikke gi henne pistol. - Nei, selvsagt ikke.
Så hva med...
Dem? Nei.
Hvorfor ikke?
Jeg vil ikke...
Dere vet vel at vi forstår mumling?
Skal vi ordne dette?
- Nei. - Kanskje.
Sikker?
Hvem er denne fjonge dama som ber meg ommøblere?
Bare la henne bli der litt.
Dette er perfekt, Susie! Takk.
Er hun moren til Midge?
Dere trenger ikke gjøre noe.
Nei vel.
Du skulle kommet til meg. Jeg kan skaffe billetter.
Jeg kjenner Robert Goulet.
- Det stemmer. - Vi golfer på lørdager.
Kos dere.
Lag masse lyd og vis Gordon og alle der hjemme
at dere har det bra. Nyt showet.
Teddy, kan du spare på kortet med vitsen min?
- Det er min første som er med. - Gjerne. Det er spennende.
Ja.
Mine damer og herrer, det er Gordon Ford Show!
Kveldens gjester: Pat Boone, fra Dobie Gillis: Bob Denver,
og komiker Lester Simms.
Her er programleder Gordon Ford!
Så, president John F. Kennedy.
Det blir rart å ha en katolsk president fra Massachusetts.
Jeg er redd hans troskap alltid vil være til Red Sox.
Dette var på nyhetene.
For å forberede et oppgjør med kubansk gerilja
kjøpte det amerikanske militæret nylig et B-52 bombefly
og 10 000 bananer.
Dryss dem ut.
Mel Blanc, stemmen til Snurre Sprett, var i en bilulykke.
Han er i bedring, men politiet stiller fortsatt spørsmål ved Melmer...
Det er en ny karakter. Melmer.
Makkeren til Melle Pigg. Kjempemorsom.
Apropos tegnefilmer, så ga Disney nettopp ut 101 Dalmatinere.
Mange roser kvaliteten, men jeg synes den går i hundene.
Det er vel bare meg.
- Hei, Midge, her er kortet ditt. - Takk, Teddy.
- Skal du ramme den inn? - Eller brenne det.
Ja vel.
- Var det så høyt som det virket? - Høyere.
- Du! - Ja.
Ikke bekymre deg for noe.
Bare vis det megawatt-smilet til Gordy, så går det over.
- Tror du det? Takk. - Jeg vet det.
Hvis du vil beholde jobben din, kryp.
- Men George sa nettopp... - George tar feil.
Om alt. Du må krype.
Kryp som du aldri har krøpet før.
Noen er her for å ta imot leveringen klokka ett. Nei, ikke før.
Fordi vi er en nattklubb, ikke en barnehage.
Ja, vi sees klokka ett.
Hva trenger du?
Husker du da vi åpnet klubben
og diskuterte hva vi ville med den?
- God musikk, hippe gjester. - Ja, det husker jeg.
Særlig de hippe gjestene.
Vi føler sterkt at et bestemt element
demper stedets festlige atmosfære.
- Pokker, er mormonene tilbake? - Om bare.
Noen sier at du ikke salter kalvekjøttet før til slutt.
Hva venter de på? Taket kan falle inn.
Rommenn kan zappe deg rett i rumpa.
Da er du død med usaltet kalvekjøtt.
Mamma, hva gjør du her?
Jeg koser meg med mine nye venner,
hva-han-nå-heter og hva-hun-nå-heter.
De kommer fra et sted og er her for å feire noe.
- Archie. Kan jeg ta den? - Jepp.
Hvis du prøver, legger jeg deg over kneet og riser deg.
Da han var gutt, var han så redd for hårbørsten min.
Han gjemte seg i skapet mitt, tok på seg parykken min og lå der som om jeg ikke så.
Hei, du ser ut som du er i ferd med å kaste opp.
Ta en kjeks.
Hvem andre er sultne?
Du burde virkelig selge litt snacks her.
Men da måtte du jo skru opp lysene slik at de kunne se menyen.
Det er så mørkt her at jeg kan ikke se meg selv tenke.
Hvor lenge har disse vært i vesken din?
Herregud!
- Vær så god. - Jeg ba ikke om det.
Jeg tenkte noe varmt...
Jeg har fått nok av menn som forteller meg hva de synes.
- Beklager. - Jeg synes du burde drikke det.
Det synes jeg.
Hei, jeg heter Shirley Maisel. Det er sønnen min, Joel, eieren.
Kommer ikke til å se mye til ham, for han skal få barn.
Han blir hjemme og tørker bæsj.
- Mamma! - "Mamma" igjen.
- Gå hjem. Vær så snill. - Jeg kan ikke bli i det huset lenger.
- Dere må finne ut av dette. - Han pensjonerer seg ikke.
Selvfølgelig ikke, han skulle aldri pensjonere seg!
Han kommer til å dø på jobb mens han kjefter på garnfyren.
Garnfyren hans er en skikkelig dust.
Jeg skaffer deg en drosje.
- Hvorfor får hun bli? - Hun jobber her.
- Hvorfor? - Hvorfor hva?
Hvorfor jobber du for sønnen min? Det er rart.
Har dere noe sykt på gang?
Mr. Maisel, jeg håper moren din kan ta imot et slag.
Det kan hun.
Nei!
Hun vil ikke gå. Hun har drukket mye.
- Oi sann. - Hun har råtten mat.
Hun deler den ut til alle som ser fulle ut.
- Det er en dødelig veske. - Hun prøver å slå på lys.
Hun spør etter moppen. Hun hater musikken.
Hun vil ha alle i gensere. Prøvde å slåss med Mrs. Moskowitz.
- Det virker som en rettferdig kamp. - Pappa.
Jeg har ingen klubb lenger hvis dette fortsetter. Hjelp meg.
- På saken. - Takk.
Jeg fant moppen.
Du tuller.
Derfor dekker jeg aldri hockey, for det er en baseball-by.
Unnskyld meg, hva drikker Mr. Ford?
- Bourbon og vann. - En sånn, takk.
Mest bourbon.
Det er ikke det jeg vil, det er det som skjer.
- Nei, det er Yanks. - Uten Stengel?
Godt å bli kvitt Stengel.
- Ryktes at han snakker med Mets. - Hva er Mets?
Gordon, beklager å avbryte.
- Hei. - Hei, og du avbryter.
Ja, men jeg kommer med gaver. Bourbon og unnskyldning.
Jeg har allerede en, takk.
- Dette er kleint. - Og blir kleinere.
Jeg ville beklage at jeg stønnet. Det var så uprofesjonelt.
Hun stønnet under showet.
- Dumt, ufrivillig. - Tvang noen deg?
Nei, men det var en grunn.
Hadde du veer?
Vet ikke hvordan dere gjør det.
Det var den første vitsen jeg fikk med,
- så jeg var opprømt. - Din første?
Du har vært der i flere uker.
- Det er et tøft rom. - Det beste rommet.
Absolutt. Da du forkludret poenget, ble jeg skuffet.
Det er alt, og uansett hva som skjer, ta imot min unnskyldning.
Greit, jeg tar imot unnskyldningen din.
Og beklager at jeg avbrøt.
La drikken stå. Den vitsen hadde feilet om jeg ikke hadde rotet.
- Nei, det hadde den ikke. - Hva mener du? Jo.
Vitsen var bra. Du snublet over Elmer Midd.
- Jeg snublet ikke over Elmer Midd. - Jo.
- Nei. - Jeg vil høre denne vitsen.
Jeg er komiker. Jeg kan rytme.
- Du ødela vitsen. - Folk lo.
- Fordi du snublet. - Det var med vilje.
Ødela du en god vits for å påpeke at du ødela en god vits?
De elsker det. Det gjør meg menneskelig. De lo.
- Men du fikk feil latter. - Det finnes ingen feil latter.
Det var en dekklatter. Jeg har gjort det selv.
Hadde du sagt vitsen riktig, ville den fått den rette latteren.
Vitsen ville feilet. Punktum.
- Så hvorfor godtok du den? - Hva?
Du sjekker alle vitsene.
Godtok du en vits du visste ville feile?
Du godtok den fordi du ikke visste at den ville feile før du kom på scenen,
så du reddet den ved å snuble og få feil latter?
Det finnes ingen feil latter!
Feil latter finnes.
En feil latter er en du får fordi du kødda det til!
Det er en feil jævla latter.
Hør her frøken Jeg fikk inn en jævla vits etter seks måneder.
Forstår du kalendere? Det har gått en måned.
Jeg har gjort dette lenge. Jeg er en profesjonell artist!
Som gjorde en jævla feil og ikke vil innrømme det.
Det er en forferdelig drink.
Det finnes ingen feil latter!
Jeg skrev langt på natt, når jeg ikke konsulterte Cicero for å få inspirasjon.
Jeg håper det minsker skaden noe.
Du stavet Channing feil, Abe. Er du ikke for hard mot deg selv?
- Ikke ifølge Cicero. - Hør her.
Jeg kan ikke publisere en unnskyldning på 1500 ord fordi du utelot en "N".
- Hvor mange ord bør det være? - Femten?
Femten?
Dette er operatøren. Jeg har et nødanrop fra Susie Myerson.
- Nei takk, operatør. - Vent, takk.
- Operatør, jeg avslår. - Vil du ikke vite hva nødssituasjonen er?
Vi diskuterer min nødssituasjon.
- Hallo? - Hallo?
- Hvem er dette? Jeg trenger Midge. - Det er Abe. Jeg er på telefon.
Linjen har vært opptatt hele dagen.
Jeg startet dagen med å prøve å ringe alle Village Voice-abonnenter
- for å beklage individuelt. - Å herregud.
- Abe, få snakke med Midge. - Greit.
- Miriam! - Farvel, Abe. Femten ord.
Det er Susie.
- Hallo. - Havnet du i krangel
med Gordon Ford foran alle i underholdningsbransjen i går kveld?
- Hvordan vet du det? - Det står i avisene.
"Den vanlige 'du måtte vært der'-frasen
"på Toots' virket tam sammenlignet med gårsdagens oppgjør
"mellom Mr. Ford og hans frekke forfatter."
- Høres ille ut ute av kontekst. - Gi meg konteksten.
Han ødela vitsen min. På lufta. Jeg stønnet. På lufta.
Det var et uhell, og jeg beklaget.
"Det var et sjokkerende øyeblikk da senkveld-gullgutten
"mistet fatningen.
"Den nevnte kvinnelige forfatteren bør kanskje sjekke CV-en sin
"for en annen jobb, i en annen by, på tvers av delstatsgrenser."
Herregud.
Jeg lager et album med alle utklippene dine.
Hjelp meg. Hva gjør jeg? Ber om unnskyldning igjen?
Jeg vil si ja, men du er visst ikke så god på det.
Jeg må gå på jobb på mandag og vise trynet, ikke sant?
- Ja, og ta med en eske. - Hvorfor det?
Når du får sparken, trenger du en eske til å legge tingene dine i, så ta med en stor.
Jeg har ikke noe kontor, så en liten holder.
Godt vi fant ut hvilken eske du tar med når de gir deg sparken.
- Tror du jeg får sparken? - Jeg tar noen telefoner.
Det er lørdag,
så alle de jævlene spiller golf og runker på båtene sine.
- Fanken. - Hva er det?
Tror du det er dem?
- Ikke få panikk. Jeg holder deg oppdatert. - Greit. Ha det.
Susie Myerson og partnere.
Hva for noe?
Komme hvor?
- Hvem er du? - Hvem er du?
- Jeg er Susie Myerson. - Du kødder.
Nei.
- Du? - Ja, hvordan det?
Jeg så for meg en høyere og feitere, men...
- Pass deg. Hvem pokker er du? - Morsomt.
Takk for gaven, forresten, veldig smart.
- Hvilken gave? - Telefonsamtalen.
Noen sa det ventet en gave på døra mi fra Susie Myerson.
Jeg åpner døra og en haug med purk anholder meg for noe jeg ikke gjorde.
Den gaven. Bare hyggelig, Miss...
Molly er død.
- Hvem er Molly? - Min irske kollega.
Hun fikk samme telefon, fikk hjerteinfarkt og døde.
Jøssenavn.
Vår jødiske venn er på et fly til Argentina. Ms. M er borte.
- Hvem faen er dere? - Hva mener du?
Sendte ikke Rose Weissman deg?
Jo, Rose sendte meg.
- Er du sikker? - Hvem kan være sikker på noe i livet?
Dette er forresten noe dritt.
Gi meg skylden for en latterlig terom-brann?
Det funker ikke.
Vent nå litt. Var det deg?
Brant du ned verdens beste terom?
- Har du smakt den piskede kremen deres? - Hva?
Jeg vet ikke om det var ekstra fløte eller sukker?
Eller begge deler? Kanskje en klype muskatnøtt.
Jeg prøvde å lage det hjemme og mislyktes,
men det var noe med den kremen.
Håper du havner i den elektriske stol.
Visste ikke at Rose hadde beskyttelse.
Det har hun. Og pistol. Og hun bruker den, vifter ikke bare med den.
Greit, du tok meg.
Skal vi komme til saken?
Hvilken sak?
Rose Weissman kan beholde Upper West Side.
Hun kan bare ikke gå over 125th eller under 60th.
Nå som Molly er død, kan hun ta Hell's Kitchen,
men hun bør lese seg opp på limericker og potethungeren.
Ikke godt nok?
Jeg er bare musklene. Jeg formidler til Rose, ser hva hun sier.
Kvinnemuskler. Pokker, jeg burde ha tenkt på det.
De ser det aldri komme.
- Ikke deg. - Det har vært en fornøyelse.
Det antrekket passer deg. Enkelte på din alder ser dumme ut i striper.
Si til Rose Weissman at det er en god avtale.
Om de nettopp arresterte deg, hvorfor er du i statsfengsel?
Tidligere dommer.
- Så dette er annerledes. - Jeg kan ikke tro det.
Han skulle hjelpe meg med henne. I stedet tar han opp to bord.
Hun dukker opp, og det første hun gjør, er å be om rabatt.
- Ga du henne det? - Hun er moren min.
Kan du tro det? Hun forteller meg hvordan jeg skal velge en melon.
Jeg kunne snuse opp en moden melon i Jersey om jeg måtte.
- Du burde dasket til henne. - Jeg hadde manikyr.
- Svisker gjør ingenting! - For meg, så.
Tull. Det har ingenting med mat å gjøre. Viljestyrke og en timeplan.
Hva om du må være et sted?
Jeg kan slå på brannalarmen og tømme stedet.
De kommer tilbake i morgen med canasta-klubben sin.
Din fars venn trakk en mynt ut av øret til servitøren igjen.
Hva glaner dere på?
I dette hjørnet, den ubeseirede veske-snacksmesteren Shirley Maisel.
I det hjørnet, utfordreren og sviskeskeptikeren, Moishe Maisel.
- Og de er ikke sammen. - Langt derifra.
Synd.
Ha det, folkens. Kom igjen. Hvem prøver jeg å lure?
Beklager at drømmene dine går i knas,
men kan jeg få ti minutter når bandet tar pause?
Noen musikktimer ville hjulpet!
Faen ta dette.
Du er på.
- Alle er så følsomme nå for tiden. - Er de det?
- Disse gutta er ingen Sinatra. - Kommer bandet tilbake?
God kveld, mine damer og herrer. Jeg er Mrs. Maisel...
Miriam! Det er min tidligere svigerdatter.
- Så blek. - Hva gjør du der oppe?
Framfører nummeret mitt.
For hvem?
For alle de fine folkene som ser veldig forvirret ut akkurat nå.
La henne være, Shirley. Vil hun fortelle en vits, la henne få en lærepenge.
- Slakteren er morsommere. Han er umorsom. - Pen. Hun burde synge.
Jeg er ikke sanger, men jeg er forfatter for Gordon...
Vent, jeg ble distrahert. Begynn på nytt.
Jeg har ikke begynt ennå.
Tro meg, dere ler ikke.
- Pappa, hold kjeft. - Sier frukten av mine lender.
Vil du ikke hjelpe, gå.
Jeg hjelper til. Hun må tenke nytt om karrieren. Hvem andre tør å si det?
Miriam, ignorer ham. Lat som om han ikke er der.
Så jeg er en singel kvinne som bor i New York.
- Jeg også. - Du er ikke singel, mamma.
- Joel, seriøst? - Beklager.
Har dere damer vært nær en t-banestasjon når det er veldig mørkt?
De belyser dem ikke ordentlig.
Det var et retorisk spørsmål, Shirley. Hun forbereder et poeng.
Forleden kveld gikk jeg ned den mørke trappen...
Hadde du ikke lommelykt? Jeg har to.
Én som lys og én til våpen.
Shirley, du blender meg.
Akkurat som angriperen. Det er vel bra?
Vi går videre. I går fortalte rektor meg at sønnen min sover i timen.
- Hva skjedde med Ethan? Hvorfor? - Han sover i timen.
Fordi han ikke drikker kaffe?
Showet er her oppe, folkens.
Jeg glemte hvor jeg var.
For Guds skyld, ikke begynn på nytt. Jeg har en vits.
En fyr kommer på bar bærende på en 30 cm lang mann som spiller piano.
Bartenderen sier: "Ånden i lampen må være tunghørt.
"Jeg ba ikke om en 30 cm lang pianist."
Miriam, der er du. Jeg må si deg at du var fantastisk der oppe.
Jøss, takk, Shirley.
Jeg nøt hvert et øyeblikk. Er det slik showene dine alltid er?
Nei, for det meste får jeg fortelle en vits.
Det er så interessant. Det var en fryd.
Du, mens jeg har deg her, trenger jeg litt informasjon.
- Om? - Mei. Hvor er hun?
Joel sa hun var på intervju for en legejobb?
- Ja, det var hun. - Hvor lang tid tar det?
Hvor mange spørsmål kan de stille?
Når jeg går til legen, tar han pulsen min og bommer en røyk.
Det ligger mer bak enn det.
- Så du vet noe. - Jeg? Nei.
Bare si om hun bærer høyt eller lavt.
Jeg har strikket rosa og blå sokker. Jeg vet ingenting.
Barnet kan ikke komme til verden med kalde føtter. For en grusom start.
Jeg blir gal, Miriam.
- Bare fortell meg noe, hva som helst. - Jeg tror hun dro for å besøke familien.
- Hvor er familien hennes? - I Kina.
- Var det ikke revolusjon der? - Jo.
Derfor er hun ikke tilbake ennå.
- Vervet hun seg? - Nei, det er bare mange røde lys.
Tok du den? Glem det. Hun kommer snart. Unnskyld meg. Jeg tror jeg la igjen...
- Har du ikke fortalt Shirley om Mei? - Hvordan det?
Fordi hun nettopp grillet meg om Mei.
Hvorfor er hun borte? Når kommer hun? Bærer hun høyt eller lavt?
Moren din har en forferdelig lege. Hun må bytte.
Jeg ble trengt opp i et hjørne. Jeg sa hun var i Kina
og kommer ikke ut på grunn av revolusjonen.
- Sa du at Mei var i Kina? - Jeg visste ikke hva jeg skulle si.
Når andre ikke vet hva de skal si, sier de det,
men du sier hun er i Kina og ikke kommer ut på grunn av revolusjonen.
- Fordi jeg er en kunstner, Joel. - Flott.
Dette er ikke min feil.
Jeg vet det. Beklager. Det er min. Jeg fikser det.
Greit.
- Skal du fikse det nå, eller... - Ta bakdøra.
Hvorfor grynter du?
- Gjorde du dette? - Hva da?
- Flyttet Ethan av lørdagens søvnmerke. - Han lå i veien for badet.
- Vi var enige om å hoppe. - Jeg gikk aldri med på det.
- Så hold deg. - Vet du hva?
Dette er idiotisk.
Gi deg, pappa.
Han får aldri vite at han var borte fra lørdagens søvnmerke.
Vi har en plan for dette, og vi må holde oss til den.
Hele poenget med dette er tillit.
Våkner han et annet sted, vet han kanskje ikke hvor han er.
Han har bodd her hele livet. Han vet hvor han er.
Ikke flytt ham fra merket igjen. Lov meg.
Jeg gir ingen løfter.
Pappa.
- Du hevder å være vitenskapsmann. - Hevder? Jeg er det.
Dette er vitenskap, og du burde ikke betvile den.
Miriam, du vet godt at jeg opplever en dyster natt i sjelen
etter denne Carol Channing-greia.
Ikke mer karakterdrap, takk.
- Husker du kjeksen? - Hvilken kjeks?
Da jeg var sju, delte du en kjeks i 16 deler.
- Nei. - Det var et belønningssystem.
Hver gang jeg viste at jeg kunne bruke semikolon, fikk jeg en bit.
Da Noah spiste kjeksbitene mine, sa du: "Jeg vil ikke høre om dette.
"Finn ut av det selv."
- Så? - Du forlot kjeks-lærepengen min.
Jeg vet ennå ikke hvordan jeg bruker semikolon.
- Det brukes til en pause, vanligvis... - For sent.
Ikke flytt ham.
Mamma?
Hallo?
Ro ned, pappa. Jeg fikk ikke med meg...
Er du i et skap?
Hvorfor er du så...
Jeg kan ikke...
Jeg kommer bort.
Hallo? Mamma? Pappa?
Joel!
- Hvorfor er du her? - Er alt i orden?
Hørtes ut som du hadde en pose på hodet.
- Jeg trodde du var kidnappet. - Nei, men jeg hadde en pose på hodet.
- Hvorfor det? - For å dempe lyden.
- Sensitive temaer. Naboer har ører. - Moishe.
Det er greit. Det er sønnen min, Joel.
Greit, du er her. Vær nyttig.
Hva mener du? Hva skjer her?
Hvorfor roper du? Les rommet. Hør her, vi skal få henne ut.
- Få ut hvem? - Jenta di. Alt er planlagt.
Jeg ville ikke involvere deg, men siden du er her, kan du svare på spørsmål.
Pappa...
Ikke vær redd. Dette er gutta som fikk de 13 jødene ut av Tyskland.
De er de beste. Han der er den opprinnelige fyrens sønn.
Han er litt dum, men han har flyet.
Jeg må snakke med deg.
Jeg vet. Kommunikasjon virker viktig for deg i dag. Senere.
Først: Når du sier hun er i Kina, hvor?
Jeg vet det er stort. Jeg trenger ingen adresse, med mindre du har en.
Det er ingen adresse.
Kanskje et gatenavn eller et landemerke?
Kanskje et bibliotek i nærheten?
Han spør om været.
Dette er de beste?
- Har du et godt uttrekkingsteam? - Nei.
Shirley, vi jobber her.
Jeg ser ingen som klager på fersk bakst, gjør du?
De planlegger et skjult oppdrag.
De kan ikke tenke med deg galopperende rundt som om du drar en vogn.
Hvis jeg er en hest, er du et esel.
Nok gårdsdyrfornærmelser. Kan dere to bare...
- Det er noe jeg må fortelle dere. - Hva er i veien?
Det gjelder Mei og meg.
Det er ikke mer Mei og meg.
Nei, ikke vær redd. Vi får henne ut av Kina.
Hun er ikke i Kina, mamma. Hun er i Chicago.
Det burde være enklere.
Hun flyttet til Chicago.
- Men... - Barnet.
- Det er ikke noe barn lenger. - Å nei, Joel.
Mistet hun det?
Ja, hun mistet det.
Så leit. Å, vennen.
Men dere kan prøve igjen når dere er gift.
Vi skal ikke gifte oss, mamma.
Går det bra?
Ja da.
Vil du ha noe å spise? Det er så mye mat.
- Så mye mat. - Nei takk.
Jeg har arbeid å gjøre.
- Jeg lager en nistepakke. - Best jeg sier det til gutta.
Han skulle komme inn i dag. De sa...
Gordon Ford Show.
Ja, det er vi.
Takk for at du gjorde oss oppmerksom på det.
Å, bra, du tok med en eske.
- Alle til rekkverket. - Til rekkverket, folkens.
Folkens, vi har for mange slektninger som kommer til showene.
Mødre, brødre, onkler, tanter, de gir ikke den beste latteren.
- Vis litt tilbakeholdenhet. - Greit.
Vi har også noen saker vi må takle.
God morgen, alle sammen.
- Se hvem som er her. - Greit.
George tok med kanalsjefene på et uventet besøk.
Hei, Charlie. Hei, Isaac.
- Hei, person jeg ikke kjenner. - Syd Greenberg.
Dette er et vennlig bakholdsangrep.
Jeg er ikke sikker på om det finnes. Kom igjen. Vi avslutter dette senere.
De unge bjørnene som sees her, leker ikke bare,
de lærer nødvendig forsvar.
- Gjennom den første... - Ethan? Leggetid.
Jeg sover på merke nummer tre i natt.
Hva med å sove i sengen i natt?
Psykologen sier jeg ikke er klar ennå.
Greit.
Hør her, Ethan.
Se på meg og ikke på bjørnen på TV. Her oppe.
Du, Ethan,
vi må diskutere begrunnelsen bak det å sove i gangen,
eller selve mangelen på den.
Jeg forstår at du av en eller annen grunn er redd for sengen din.
Du skal vite at frykt er veldig naturlig.
Den hjelper deg å overleve.
Den ber deg å løpe når noe stort med tenner vil spise deg,
eller dukke når en stein blir kastet mot hodet ditt,
og det er mye i livet å faktisk være redd for.
- Har du hørt om Park Slope? - Nei.
Nylig krasjet et United Airlines-fly og et Trans World-fly
i lufta, fløy rett inn i hverandre,
og vrakrestene falt ned i et kryss i Park Slope.
Alle passasjerene om bord og seks personer på bakken ble drept.
Seks personer som bare gikk på gaten,
på vei til torget, skolen eller kino,
ble øyeblikkelig knust av fallende biter med brennende metall
og armer og bein og overkropper fra tidligere intakte kropper.
- Det er skremmende, ikke sant? - Ja.
Ja, det er det. Det er kriger, flom...
Noen ganger rømmer tigre fra dyrehagen.
Lynet kan slå ned, selv på en solrik dag.
Du kan spise dårlige muslinger
så det renner fra alle kroppsåpninger i en uke.
- Men jeg hater muslinger. - Det hjelper deg ikke, Ethan.
Du kan falle ned i en brønn du aldri visste var der.
Du kan fly gjennom en frontrute når faren din bråstopper.
Du kan ved et uhell stave navnet til Carol Channing feil,
og umiddelbart bli en mann man må be om unnskyldning for.
På trykk. Ikke sant?
Jeg tror du begynner å forstå hva jeg forteller deg.
Det er på tide du lærer å leve med frykt og aksepterer at den er der,
og det er ikke nok teip i verden til å holde deg trygg.
Og selv om mamma og pappa og til og med psykologen mener det godt
ved å få deg til å tro at å sove på gulvet er tegn på en stor, modig gutt,
er bestefaren din er her for å fortelle deg
at døden kommer for oss alle.
Selv de modige.
Skal jeg lese en nattahistorie nå?
Hvordan har arbeidet med Thelonious Monk påvirket spillingen din?
Ingen treffer tangentene som Thelonious.
- Ingen protest. - Han finner noter jeg ikke kjente.
Jeg kan ikke si at jeg ikke har lånt noen gjennom årene.
Med Blue Train og Giant Steps har du truffet de riktige notene, John.
Takk for at du kom. Den store John Coltrane.
Vent, alle sammen. Jeg har en kunngjøring.
Fra og med denne uken
er Gordon Ford Show landets største talkshow.
Landets største! Ja!
Jeg har dere, mine seere, å takke. Kom ut hit, folkens.
Jeg takker dem ikke nok, staben min og forfatterne mine. Kom ut, folkens.
De er de beste i bransjen. Jeg ville ikke vært her i kveld uten dem.
Ta litt sjampanje, folkens. Ta litt hjemme, folkens.
Vi sees i morgen.
- Hva tenker vi? Toots Shor's? - Alle får ikke plass.
Glem Toots Shor's Jeg vet om det perfekte stedet.
Herregud!
Du er gal.
- Kom ned hit. Det er fest. - Du er vel ikke Jack Paar-spion?
Hei, Miriam. Miriam!
- Hva er alt dette? - Vi er de største!
- Hva? - De er det. Jeg er det kanskje.
- Hva? - Jeg er ikke sikker ennå.
- Hva? - Noen her nede er størst.
Hva?
Kom ned hit.
Vi er de største. Gordon kunngjorde det.
De klarte det virkelig.
- Hei, Maisel, kom deg ut hit. - Er du sikker?
Du er på skøyter.
Å nei, jeg brukte disse på kontoret i dag. Dette er mote.
- Antar du ikke er sparket. - Nei.
Kan du gå på skøyter, eller er det mote?
Det er mindre sprøtt enn noen andre antrekk.
Jeg spilte magisk snøball i Hadassahs sionistparade.
Sonja Henie var der. Hun ba foreldrene mine gi meg timer.
Ikke et kompliment.
- Greit, se på. - Jeg ser på.
- Vi er de største, gutter! - Vi er de største!
For kul for skøyter?
Ikke nå lenger, tydeligvis.
- Trenger du lege? - Ellers takk.
Jeg tok førstehjelp på college. Jeg har medisinsk kunnskap.
- De kalte meg klysterdronningen. - Jeg trenger ikke et, men om jeg gjør...
- Du gjør meg svimmel. - Hvis jeg hadde en mynt...
- Kanskje jeg trenger litt hjelp. - Glad for å stå til tjeneste.
- Hva var det? - Hva tror du?
- Jeg tror du prøvde å kysse meg. - Det var stort sett det det var.
- Men avslutningen var dårlig. - Hater du meg ikke?
- Hvordan kan jeg hate dine øyne og lepper? - Toots Shor's. Jeg kjeftet på deg. Mye.
Det var fantastisk.
Det var Tracy-Hepburn, Loy og Powell, Robinson-LaMotta.
Eller: "Underordnet null kjefter på kjent TV-personlighet."
Se på oss nå. De største.
- Jeg vant forresten krangelen. - Men det er ikke...
- Biter du deg i tunga? - Nei.
- Så kan jeg? - Er du ikke gift?
På en måte.
Det sa mannen min til kjæresten sin før vi ble skilt.
Høres ut som en usling.
Blir rumpa di kald?
Jeg føler den ikke. Men du kan, om du vil.
Og med det skøytet hun ut i solnedgangen.
Et syn jeg aldri trodde jeg skulle se.
Sonja Henie ba meg ta timer også. Jeg ba henne suge seg, på norsk.
- Jeg må på do. - Det er et ved skøyteutleien.
Et toalett tisset på av barn som ikke får ned strømpebuksa i tide?
Nei takk. Jeg finner noe sanitært.
Mike, har du sett George? Jeg har lett over alt. Han må signere.
Det må han nok. Gi meg det.
Har forfalsket Georges fordømte signatur i ti år.
Uleselig "G", sløyfe på "R"-en.
Hei, Mike.
Jeg vil bare vite om ditt er det siste ansiktet jeg ser i livet?
Jeg ville bare si gratulerer. Ikke verst å være størst.
- Stinker ikke. - Hvorfor feirer du ikke?
Jeg booket Truman Capote til neste uke, men han har Jack Paar denne uka.
Jeg må avlyse, for vi har en regel.
Doris Days struts ble syk, så hun avlyste. Hun har en struts.
Det britiske bandet jeg ikke liker, utgikk fordi trommisen deres døde.
Talenttavla mi er et eneste rot, og den tavla er alt jeg bryr meg om.
- Og juletre-gården. - En farm, ikke en gård.
Du har rett.
Vet du at vi henter Sophie Lennon tilbake denne uka?
Det visste jeg ikke.
Hun er en god gjest. Folk vil se henne, så takk.
Unnskyld, litt høyere?
Droppet du henne virkelig etter du fikk henne på gameshowet?
- Jeg har mine prioriteringer. - Hva med pengene?
Penger kommer, penger går.
La oss spise lunsj neste uke.
Hvis du er tilgjengelig.
- En ekte lunsj? - Ja, en ekte lunsj.
- Som noen andre lager? - Ja.
Ikke en lunsj hvor jeg kommer og du sier: "Dra til helvete?"
Lukker døren min nå.
Jenta mi ringer jenta di.
Ethan.
Du skal være på plass tre i kveld.
Visste du om Park Slope-flyulykken?
- Tilbrakt tid med bestefar? - Han fortalte meg om overkroppene.
Jepp.
Og tigre som rømmer fra dyreparker og blir truffet av lynet.
Sov, vennen. Jeg holder tigrene unna.
- Og overkroppene? - Og overkroppene.
Jepp?
Moishe...
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder Heidi Rabbevåg