Vem gör vår brungrå stad
Till en rabatt så grön och glad
Tack vare New York City Turf
Och landskapsproffs
Får allting gro!
Vi gör rum för blomster
Klipper gräsmattan Trimmar träden
Aldrig vi bråkar eller krånglar
- Var det byggs mer? - Allt det ljuva som ni ser
Tack, New York City Turf
Tack vare oss Surrar bina runt
Allt gror
Så är det där vi bor
Allt gror
Okej! Sluta!
Mitt kronblad fastnade igen. Måste vi lägga oss ner?
- Ja. - Kan vi inte huka?
- Du har inte slagit ut än. - Det är för trångt.
Det är det enda vi har, så gör plats!
Ta det från början!
Hur ska vi göra nu?
Frank! Nicky!
Det gick fort.
Ni ville ju det.
Vanligtvis när vi ber folk rappa på, sölar de.
Och lämnar delstaten.
Schyst att du inte tvingar oss att hämta dig i Connecticut.
Vad brådskar så?
Vi behöver en tjänst.
Okej. Vad för sorts tjänst?
Vi har en show här på mässan imorgon.
Nåt kul och upplysande.
- En utmärkt produktion. - Den är jäkligt bra i år.
Men vår främsta artist hoppade just av.
Han är försvunnen.
- Har ni kollat med Connecticut? - Ja.
Han spolas nog upp snart på nån strand.
Så vi tänkte på Midge.
- Som vad? - I huvudrollen.
I huvudrollen! Det gillar du väl?
Vad pratar du om?
Ett av våra bolag säljer en produkt
med musik och dans.
Den ledande rollen är en sorts berättare.
Som Vår lilla stad fast med klös.
Midge är komiker. Det passar nog inte.
Kan det inte bli det? För en dag?
Jag tror inte det.
Nu då?
Det är ett bra belopp. Men hon jobbar heltid nu.
Vi har nämnt henne för chefen. Han älskade idén.
Tyvärr.
Vart ska ni?
Chefen räknade med det.
Dåliga nyheter vill han höra genast.
Det är bara väldigt kort varsel.
Det var väl skådisar i Vår lilla stad? Midge är ingen skådis.
Vad sägs om att jag hittar nån åt er?
Chefen gillar tanken på en söt tjej med snuskig humor.
Då ler han.
Det är ovanligt, ska du veta.
Ni kommer att älska min trollkarl.
Han har långt hår, ser ut som en tjej på håll.
Jag ber dig om en tjänst. Förstår du vad "tjänst" betyder?
Ja, jag förstår.
I ett förhållande som vårt,
som bygger på ömsesidig respekt, och på det faktum
att jag har gjort dig många tjänster. Kontoret...
- Möblerna... - Att vi inte dödade dig...
Vilken tjänst.
Men se det så här. Vi kommer till dig med hatten i handen,
och du ställer upp. Det är så tjänster och gentjänster fungerar.
Så det här är en gentjänst?
Ja. Och mycket vänligt av dig.
- Och det räknas som en gentjänst. - Definitivt.
Vill du se det?
Nej, tack. Jag pratar med Midge.
Det blir chefen toppenglad att höra.
Allt gror
Upp på den.
Fem, sex, sju, åtta. Stopp!
God morgon! Återställare?
Gordon Ford Show.
God morgon! Återställare?
Allt sitter bak och fram, kära du. Ta två.
God morgon, Marge.
God morgon. Återställare?
Va? Nej. Vad är det?
Det enda användbara min mor lärde mig.
God morgon, Trudy.
Jag vill aldrig bli etta igen.
Gud, så äckligt. Ska du dricka din?
- Det har jag väl gjort? - Tror inte det.
Här.
Gud, så äckligt.
Vad då? Hur vaknade jag i Wollman Rink?
- Jag var där till två i morse. - Ingen aning.
Jag hade skridskor på mig. Åkte jag?
Du var på banan.
Men inte samma bana.
Jag tror jag kysste Betty Porter.
Jag kysste Betty Porter.
God morgon, mina herrar.
Kysste vi alla Betty Porter?
Betty Porter var inte där.
- Är du säker på det? - Hon fick barn i tisdags.
- Barn? - Jösses. Vem kysste jag?
Var Betty Porter gravid?
Drick upp, pojkar.
- Återställare? - Nej, tack.
God morgon, chefen.
Midge, ingen behöver så där mycket glädje nu!
Förlåt.
Tål ingen här sprit? Är det så?
- Vart tog alla riktiga karlar vägen? - Säg det!
Visste du att Betty var gravid?
Vad antyder du?
Midge, Gordon vill träffa dig i studion.
Nu? Okej.
Det där är roligare med en flicka.
Ny stol.
Jag kollar att den funkar.
De tror att en pratshow handlar om karisma och skämt,
men det handlar bara om stolen.
Det ger 5,8 från den ryske domaren.
Slå det om du kan, Jack Paar.
Du verkar inte ha baksmälla som de andra.
Skotska förfäder.
Jag har druckit tre återställare och spytt två gånger.
Men du mår bra?
Jag dricker inte på banan.
Jag var lite berusad igår kväll.
- Var du? - Ja.
Det märkte jag.
Jag ville bara försäkra mig om att du är okej.
Med mig, efter det där med de nuddande läpparna.
Kyssen.
Kallar ungdomarna det så?
- Jag är okej. - Bra. Jag är också okej.
Om vi är okej, varför börjar vi inte om?
- Hur då? - Gå ut med mig.
Middag. Ingen is. Stadig mark.
Jag är smickrad, men...
Jag kan vara charmig när jag inte är full och ramlar omkull.
Nej.
- Ge mig en anledning. - Jag kan ge dig 30.
Det hinner jag inte, men ge mig tio.
Ett. Du är inte jude.
Jag är jude. Förut hette jag Fordberg. Nästa.
Två, du är min chef.
Du är avskedad. Tre.
Så direkt till tio. Du är gift.
Det är nummer tio. Intressant.
- Jag är gift, men med förbehåll. - Den har jag inte hört förr.
Det är ett äktenskap med en ömsesidig överenskommelse.
Hänger det en socka på dörren, gå inte in?
Hon har sitt liv och jag mitt.
Det kallas att vara singel.
Min fru är en bra kvinna.
Jag beundrar och älskar henne.
Hon är väldigt flexibel.
Ormmänniska?
Nej. Ja, men nej.
Jack Paar dejtade en av flickorna här
som sen mystiskt nog blev mördad.
Det har jag aldrig hört.
- Fråga Jack. - Det ska jag.
Även om det vore sant, är det osannolikt att det händer.
Det värsta du kan få är en jazzkick av en Rockette.
Jag vill inte gå på dejt.
Du vet ju inte ens vart vi ska.
Det skulle göra det svårt för mig att vara med i ditt program.
Det är du ju redan.
Jag menar i själva programmet.
Du är för söt för det. Då skulle ingen titta på mig.
Då går jag väl igenom en glasruta.
Ändå för söt.
Ursäkta mig, Gordon. Midge, du har telefon.
Tack, Dorie.
Jag tycks ha ett viktigt telefonsamtal.
Du lämnar ofta våra konversationer oavslutade.
Jag har svårt för avslut. Njut av stolen.
Hallå?
Hej. Jag fick ett konstigt samtal idag från Frank och Nicky.
Hoppsan.
Det tänkte jag också först,
men när jag träffade dem, verkade det inte vara så illa.
Okej.
De sätter upp en föreställning på New Yorks byggmässa.
- Frank och Nicky? En show? - Ja.
Uppträder de?
De är snarare producenter.
Regisserar de? Eller finansierar bara?
Det är oviktigt.
Inte om man är med.
Kan du koppla bort hjärnan en sekund
och höra på innan du talar?
- Nej. - Okej.
De har en föreställning.
Nån hoppade av och de bad mig om en tjänst.
"Hoppsan!"
Sluta säga "hoppsan" hela tiden! De vill att du hoppar in.
Är det ståupp?
Nej, det är en mässa. Med ett manus.
Jag följer inte manus.
Du var ju i radio.
Ingen såg mig då.
Min panik syntes inte.
Det är två föreställningar. Det är inte Brigadoon.
Jag vet inte.
Hör på.
Du hade rätt.
Frank och Nicky har sina villkor.
- Susie... - Ja.
Jag är en skitstövel. Men här är grejen,
om du gör dem den här tjänsten,
ses det som en gentjänst och sen hänger vi inte på kroken mer.
- Jag vet vad gentjänst betyder. - Nå?
Vet de vad det betyder?
Ja, jag slipper se mig över axeln
resten av mitt herrans liv.
Vad är det för nåt då?
Det jag såg var gulligt.
De hade tulpaner som dansade runt. Flicksöta grejer. Sånt som du älskar.
Mitt vanliga jobb då?
Säg att du är sjuk. Mensvärk, migrän.
Det säger jag inte.
Det är en bra ursäkt.
Det kan betyda vad som helst
och ingen man kommer be dig förtydliga.
Du, vad vet du om Gordons fru?
- Va? - Hans fru. Jag tror hon heter Hedy.
Inget. Hurså? Inget.
De har en underlig relation, vet du nåt om det?
Varför skulle jag det? Vem tror du jag är? Louella Parsons?
Hon är kändis, så jag tänkte...
Jag vet ingenting om fruar. Fruar borde inte finnas.
Okej. Förlåt.
Gör du det här nu eller inte?
Jag var på en mässa en gång.
På en skolresa. Det var faktiskt kul.
En Pyrex-demonstration förändrade mitt liv.
Joel kan kanske ta med barnen.
De får inte se min föreställning på många år.
De är galna och mitt bästa material.
Så du gör det?
Visst. Vi ger gentjänster.
Tack.
- Du blir skyldig mig sen. - Så här är det jämt.
Zelda, det här är så gott! Vad är det?
Smakar det? Det är ett gammalt polskt recept...
Sluta! Säg inget. Skräms inte. Låt mig bara njuta.
Miriam, får jag lite mer av den gamla mystiska grytan?
Så vackert.
Vi har inte varit på teater och supé med vänner på evigheter
Lite grannlåt kändes på sin plats.
Miriam? Skålen.
Mormors, eller hur?
Min mormors. Min mor ärvde det, sen jag.
Och sen jag.
En dag.
Ja, en dag.
Fantisera inte om min död.
Det gör jag inte.
Kan nån ge mig...
Du fantiserar om att bära de örhängena, alltså är jag död.
Du kanske ger dem till mig i födelsedagspresent.
Nej. Jag är död.
Vad ska ni se för nåt?
Det är... Det där stör.
Nåt som en vän till Abe har skrivit. Eller hur, Abe?
Inte direkt en vän Han var skribent på Voice.
Jag kände honom lite, men han slutade strax efter att jag börjat.
Han var en fin man.
Det fanns möjligheter till äkta vänskap, om han hade stannat,
men han slutade. Förhållanden på distans fungerar sällan.
Författaren spelar ingen roll. Jag vill klä upp mig och gå ut.
Hoppas att alla har rum för efterrätt. Mycket god, Janusz har lagat den.
Den ser utsökt ut, Janusz.
Det är en babka med särskild romsirap och kanderade violer,
som min mamma brukade baka.
De små äter den i köket nu.
Jag satte små plastsoldater på deras. De gillade det.
Här, Zelda, jag är klar.
Den verkar innehålla mycket sprit.
Nej, då. Det är bara doften. Rommen försvinner i bakningen.
Pröva. Soldater för dig?
Jag är pacifist. Tack ändå.
De kommer att sova gott i natt.
Bygg New York, den största stan som bara blir bättre.
Kom hit! Bor inte ni på Staten Island? Jag tog den nya Verrazzano-bron!
BELYSNINGAR
DIMMERKONTAKTER
Blunda.
Ert nya drömkök visas nu på södra scenen.
Få alla era drömmar att slå in.
Mitt drömkök! Bara topptekniken är god nog åt mitt julstök!
Rätt kylskåp! Tål inte att väntas på!
Senaste modellen är så chic Att jag blir knäsvag i butiken
Så till mig, så bulla upp för bakning
Och en klassisk tårta för två
Men det enda som kan bota Mitt köksbegär
Är en flicka som förverkligar sin dröm där
Jag är så sugen på ett skafferi så
Men kan inte butlern också ingå?
Snälla, hjälp mig lindra mitt köksbegär
För drömbaken!
Åh, vilket skafferi, där kan vi
Förverkliga din flickas dröm
Där är hon! Vår huvudperson.
Den urringningen passar dig perfekt, Midge.
Detsamma, Nicky.
Jag hoppas att Susie uttryckte
vår djupaste tacksamhet för att du är här.
Hon har uttryckt många saker, ja.
Bra. Så, Jerome här... Var är du?
- Göm dig inte nu. - Nej!
Man tror att de i nöjesbranschen är så utåtriktade,
men de är fullständiga nervvrak.
De skakar, skriker.
Mycket nervösa typer.
Jerome, vår författare, gör några kvicka ändringar.
Med betoning på kvicka.
Trevligt att träffas.
Ursäkta för att du fick manuset så sent.
Det krävde mycket omarbete. Här är din kostym.
Den har en hatt. Jag vet att du gillar det.
Jerome, replikerna!
Det vore fint om du kunde dem utantill.
Men vi förstår om du måste fuska lite.
Här är vi nu.
Vad är det här?
Din scen.
Byggets största.
Vi fick brottas med murarna.
De stod som förstenade.
Men vad är sophantering? Gör jag sophantering?
Privat rivning- och avfallshantering.
Säljer jag sopor?
Sophantering.
Du låter besviken.
Nej, då. Men jag såg det fina köket
och ugnen som bakar tårta...
Berättade inte Susie om fusklappen?
- Köp dig en tårta. - Visst.
Gå och byt om och lär dig replikerna.
Jerome? Öva in dem med henne.
Okej. Bra. Ja.
Nästa stopp. Andra avenyns tunnelbana.
Jaha, lycka till med det.
Privat demolering- och sophantering: En musikal i tre akter.
Kl. 14.00 på stora scenen.
Privat demolering- och sophantering: Musikal i tre akter.
kl. 14.00 på stora scenen.
Vad fan ska det här föreställa?
En privat demolerings- och sophanterings-
historiker och trubadur.
- En sopgubbe? - Ja!
Overallen passar inte ens.
Den passar en gubbe på 90 kilo som gömmer sig i Binghamton.
Av lukten att döma, sket han i byxorna.
- Jösses. - En cigarrfimp följde med.
- Fortfarande blöt. - Nej.
Den stoppar jag inte i munnen.
Du är i alla fall på stora scenen.
Har du sett manuset?
Vad är det här? Tårar?
Det är förfärligt.
Okej. Så du vinner ingen Tony.
Ett par dar, ett par shower,
och sen är du och jag helt skuldfria. Okej?
- Dessutom har vi... - Säg inte "fusklapp" igen.
Jag måste säga
att du är bedårande i sopåkardräkt.
Du vet hur man smickrar en flicka.
- Var är cigarrfimpen? - På kemtvätten.
Bra rekvisita.
- Talande. - Pröva.
Ge mig stelkrampssprutan.
Som du vill. Alltid lika bedårande. Visst, Susie?
Jag ska skaffa mig en egen.
Det är dags.
Jag har fjärilar i magen. Vi sätter oss där borta.
Fram med tuttarna, om du har några där inunder.
Vänta, vart ska du?
Jag har jobb att göra.
Fan ta dig. Det här är ditt jobb!
Jag vill inte se den!
Det är inte bara min gentjänst.
- Kan du replikerna? - Nej.
- Du ska kunna dem. - Och låta som en man.
De hittar mina föräldrar.
Mina också.
- Jag borde ha blivit apotekare. - Instämmer.
Privat sophantering: En musikalisk resa i tre akter
börjar nu på stora scenen. Gör oss sällskap.
När jag ska somna in, ber jag Gud att vaka över själen min.
Och välsigna mamma, pappa och lillebror.
Och mest av allt, Gud, välsigna New York City,
den bästa staden i hela världen.
Jag har sån tur som bor här! Amen.
Hör ni, han sover!
Vad ska de göra med pojken?
Vem ringer man för att hämta sopor Som sopbilarna inte vill röra?
Vem besitter svårvunnen kunskap Som har med farliga ämnen att göra?
Vem kommer på natten i skydd av mörkret Och försvinner i gryningen?
- Här finns en hög... - En hel kvadratkilometer
Vem ska ta bort den?
Din egen personliga sopgubbe
Kommer och hämtar ditt skräp
Din egen personliga soppgubbe
Varenda luggsliten madrass
Vem rensar bort din lort? Är det inte uppenbart?
Din egen personliga sopgubbe
Giftig färg och matfett?
Ta bort det, pojkar, ta bort det
Inga vilda djur inomhus?
Ta bort det, pojkar, ta bort det
Blyrör och plastspackel?
Handskar på för läkemedel
Ta bort det, pojkar, ta bort det
Ta bort det Ta bort det
Solen går upp! Vi måste skynda oss!
För er personliga sopgubbe
Är inget jobb för stort eller litet
Betala honom bara och så pang
Inga frågor ställer han
Vem kan trolla bort Allt som inte ingår i din plan?
Er egen personliga sopgubbe Alltid lika rene renhållare
Din egen personliga sopgubbe
Inte illa.
"Känn så gott det doftar. Svårt att tro att igår kväll
"nådde skräphögen hela vägen upp till elefantens öga.
"Hög nog för att familjen Von Trapp
"skulle kunna klättra över och undkomma nazisterna.
"Det är rätt högt. Men titta på den nu! Borta.
"Nu syns bara trottoarer så rena att man kan äta från dem.
"Gator så glänsande att man kan spegla sig i dem.
"Jag behöver nog raka mig."
Extra!
"Titta, där är tidningsbudet. New Yorks ungtupp.
"Det verkar vara dags igen.
"Stan vaknar!
"Alla glada människor som ser fram emot att börja dan.
"Här finns unga mödrar med bebisar.
"En affärsman med portfölj, på väg att erövra världen.
"Butiksinnehavare redo att sälja varor
"och servitriser som skyndar sig att servera äggen
"du behöver för att klara dan.
"Alla dessa människor som går längs trottoarer, där inget är i vägen.
"Ändå tror vissa att staden ansvarar för detta moderna mirakel.
"Låt mig dela en hemlighet. Det gör den inte."
Inte?
"Nej, du, det gör den inte.
"Stan tar bara hand om en liten del av allt skräp som slängs.
"De enkla sakerna. Men vi bor i en storstad.
"Vi har storstadssopor.
"Och för att bli av med storstadssopor,
"behövs privat rivning- och sophantering."
Vad är privat rivning- och sophantering?
"Det är ett företag man betalar
"för att ta bort det stan inte tar bort.
"Till skillnad från stan, säger de aldrig nej."
"Hej, gamle gosse, vad har du där?"
Jag fick just en räkning.
"Räkning för vad då?"
Jag kom över gammal färg, råttgift, flytande kemikalier, DDT,
en trasig bokhylla, och ville att nån skulle hämta det.
Sen fick jag höra priset. 10 dollar.
Bara för att hämta lite skräp och föra bort det? Skämtar de?
"10 dollar är inte mycket."
Löjligt. Det betalar jag inte. Jag lägger ut det med stadssoporna.
"Stan tar det inte, gamle gosse."
Då tar jag bara ner det till söndagsskolans parkering
på hörnet och bränner det. Så där.
"Vill du verkligen det?"
Det vill jag. Vad mig anbelangar
kan jag vara utan privat rivning- och sophantering.
Åh, nej!
En gång fanns det träd
Och klarblå hav
Men numer föds alla barn
Med rabies här i stan
Och bockskägg med
Så svårt att fylla deras magar
Vi har sett bättre dagar
Sopor!
- Det här livet är inte rättvist - Smog!
- Ohälsans devis - Död!
Man ber om nåd
När man åker till Jersey
Att få andas frisk luft!
Hoboken!
Sött giftigt dis
Vi har sett bättre dagar
Men god hygien betalar sig
Det är sant, det blir inte bättre
Han är död! Min pojke är död!
"Nej, det ser ut som nåt
"som skett när en stor byggnad revs."
Jag trodde att stan tog hand om
allt farligt rivningsavfall.
"Stan gör inte det, gamle man."
Jag vet!
- "Jag försökte varna dig." - Ja!
"Du behöver privat rivning- och sophantering.
"Men du ville inte betala."
Jag ville inte betala! Och nu är min pojke borta.
"Ja, det är han. Lyckliga människor dör av sopor varje dag.
"10 000 ton sopor samlas i New York City varenda timme.
"Genomsnittspersonen slänger 1,22 kilo sopor per dag.
"Och det är en smal person.
"Felhanterat avfall dödar upp till en miljon per år globalt,
"och kan potentiellt sprida difteri, dysenteri,
"hepatit A och B och C och D och E, meningit, cancer, stelkramp, tuberkulos,
"lunginflammation, influensa, syfilis och diverse blodburna patogener,
"parasitinfektioner, och zoonotiska sjukdomar.
"Och det blir ont om parkering."
Jag orkar inte höra mer! Jag tror dig.
Privat rivning- och sophantering är viktigt! Det är viktigt!
"Det är viktigt.
"Folk tror att lyckan är svår att uppnå,
"när det egentligen bara handlar om de små sakerna i livet,
"familj, vänner, leenden,
"och privat rivning- och sophantering.
"Sanningen stirrar dig rakt i ansiktet.
"Eller sitter under skosulan. Berätta för dem, gott folk."
Adjö, sopor och svinn
Farväl, ångor vi andas in
Hallå, privata sopor
Privat sophantering!
Ta bort det! Sopa rent!
Bra gjort!
Jag hängde inte riktigt med i början.
Jag förstod inte först att hon pratade om hunden.
Både maken och hunden hette väl "Tom"?
Jag hade bara läst honom i Voice.
Hans dramatik är oändligt mycket bättre.
Det blir han glad att höra.
Jag menar bara att på teatern,
kan han utforska mer meningsfulla ämnen. Han verk blir mer nyanserat.
En del av det.
Slavdrivaren?
Visst, välj den bästa. Men En bro till en väg?
- Ryslig titel. - Ryslig pjäs.
Men fantastiska monologer.
- Abe? Det var ju en irländsk accent? - Dublin.
Tre timmar?
Jag antar Dublin i Irland.
Han sitter ju där borta.
- Var? - Där... Carl!
- En av dina bästa! - Instämmer!
- Gratulerar! - Bra jobbat!
Nu känner jag mig smutsig.
Vem var det?
Det var dramatikern.
Jaså? Han ser så normal ut.
Som en bankkassör.
Istället är han en begåvad författare.
Ibland är han det.
Bankkassör är bättre.
De kan alltid få jobb.
Men seriöst, Abe, gillade du pjäsen?
Ja. Jag tyckte att hans reflektioner om Gud och religion,
parallellerna mellan äktenskap, död och galenskap,
var genomtänkta trots att de var lite brutala.
Herregud. När hände allt detta?
Pjäsen handlade ju om det.
Jag trodde det var om pojken och hunden.
- I Dublin. - Ja. I Dublin.
Nej. Det var bara ett sätt att diskutera mannens förvirring
över sin sexualitet och hans plågade förhållande till Jesus.
När nämnde de Jesus?
De behövde inte nämna honom. Jesus var överallt.
Hans hustru hette Mary, han bar sandaler, vinet.
Han ägde en bar. Har man inte vin där?
De brukar inte ha särskilt gott vin.
Alltid varmt.
Köp aldrig vin i barer.
När är du i en bar?
Aldrig. Därför köper jag aldrig vin där.
Jag la inte märke till det här.
Det var en rörande historia om en pojke och hans hund.
- Hunden var lysande. - Underbar.
Vänta! I november förra året. Då var jag i en bar.
Med vem?
Det var inte alls vad pjäsen handlade om, Rose.
Men jag håller med om hunden.
De nämner aldrig Jesus eller hans förvirrade sexualitet.
De behöver inte nämna det.
Det skulle hjälpa. Jag såg inte samma pjäs.
Konst är där för att tolkas, Rose.
Nej, det är den inte.
Berättelsen blir inte det man bestämmer.
Jag bestämde ingenting. Jag såg en pojke och hans hund som dog.
Men det handlade inte om det.
Hur vet du det?
Jag är teaterkritiker. Jag får betalt för att veta.
Det gör inget om du inte förstod. Det är inte Guys and Dolls.
Jag älskade klänningen.
En drink till.
Du älskade Guys and Dolls.
Självklart. Den var underbar.
- Drink? - Jag såg den med...
Är det möjligt att du har fel?
Att pjäsen inte var en djupmeditation över Jesus
och latent homosexualitet,
utan en gullig pjäs om en pojke som förlorat sin hund?
Nej!
Är det inte möjligt överhuvudtaget?
Nej, Rose! Jag vet inte varför du blir så upprörd över det här.
Du kallar mig idiot.
Jag kallar dig inte idiot.
Jag sa bara att du inte alls förstår pjäsen. Det gör inget.
Så jag är en idiot.
Retirera, retirera.
Rose, bara för att du inte kan förstå ett komplicerat tematiskt verk,
reflekterar det inte din intelligens.
Jag förstår ingenting av det du gör. Gör det mig till idiot?
- Jag vill ha efterrätt! - Jag också!
Vet du? Du kanske har rätt.
- Tack! - Vi frågar han som skrev det.
Va? Nej! Rose!
En middag efter premiären avbryts inte! Man väntar till recensionerna!
Ursäkta, jag är Rose Weissman, Abes fru.
Vi såg precis er pjäs ikväll... Ni misstycker väl inte?
Tja, jag...
Tack så mycket.
Kan ni berätta vad ni tycker att pjäsen handlar om?
Han skrev den, Rose. Han vet vad den handlar om. Hej, Carl.
Hej, Abe.
Ljuddesignen var fantastisk.
Nåväl. Så berätta. Vad handlade den om?
Som pojke hade jag en hund som hette Tom,
han dog plötsligt en sommar, jag kom aldrig över det.
Är det allt?
Såret läkte aldrig.
Mr och mrs Weissman! Janusz friade precis och jag sa ja!
Hon sa ja!
- Vill ni ha en smörgås? - Va?
Nej. Friade du?
- Och jag sa ja! - Hon sa ja!
En omelett då?
Nej. Ingen omelett.
Zelda, det gläder mig så.
Tack, mrs Weissman.
Jag städar upp rosenbladen sen.
Du har en underbar kvinna.
Tack, mr Weissman. Jag fixade lampan i linneskåpet.
Bra! Nåväl, god natt.
Ja, god natt.
Jag har diskat.
Jag har ställt undan möblerna.
Vilken underbar kväll!
Dörren behöver smörjas.
Var det med i föreställningen?
- Inför levande människor? - Ja, tyvärr.
Vi jobbar för hårt.
Det måste bli lite bättre. Så föreslå nåt.
Adam? Kom igen. Frugan är så tjock att...
Så oförskämt.
Nej. Du drar alltid såna skämt.
Kvinnan har fött tre barn. Försök gå ner i vikt efter tre barn.
- Alvin! Är manuset klart än? - Nästan.
- Jag borde skriva ut det. - Vänta lite.
På skrivmaskinen?
Nöjd, Trudy?
Gordon behöver det nu.
Om bara första skämtet funkade.
Vi måste avsluta vårt jobb först.
Ungen får en stolpe i skallen,
men det är taget.
En pogopinne då?
Herregud, George! Hur kan det här hända?
Vi fixar det, Gordon!
Såg ingen honom?
Han skulle sminkas.
Sally gick för att hämta bomull, sen var han borta.
Var bomullen viktig?
Nej, Gordon.
Var det relevant information?
Jag ville bara låta dig veta.
Tack. Nåt annat jag behöver veta?
Vad var rumstemperaturen?
Behövde han en tröja?
Kan det vara därför min komiker försvinner
20 minuter före sändning utan att nån märker nåt?
Har vi kollat tröjrummet? Har vi ett tröjrum?
Vi behöver nog ett.
Ring nån, George! Jag vill ha ett tröjrum nu!
Menar du allvar?
Nej, jag menar inte allvar.
Jag menar allvar med att vi saknar en gäst,
men gör nån nåt åt det?
- Mike! - På det.
Du är min talangbokare. Boka nån.
- Marge! - Ja?
- Var jag taskig? - Ja.
Förlåt. Köp blommor. Mike?
Hans manager är på tråden.
Hur? Hur försvann han bara?
Han är instabil. Därför är han rolig.
- Inte så rolig! - Han kanske återkommer.
Det tror jag inte.
Han tog sin kappa, hatt och en Gordon Ford Show-mugg.
Från och med nu får ingen nån mugg förrän de varit med i programmet.
Uppfattat? Mike?
Inga muggar förrän efteråt!
Hur går det med komikern?
Gör mitt bästa.
Okej, det positiva är att det är sista inslaget.
Folk kan ha stängt av då.
Är det positivt?
Att folk har stängt av?
Nej, men varför förlänger vi inte den näst sista gästen.
- Killen från Bronx Zoo? - Herregud!
Be honom ta fram ett tredje djur.
Nej! Jag skiter i tre djur.
Jag skiter i två djur.
Jävla djur! Jag vill ha en komiker!
Författare!
Lyssna noga!
Känner ni några nollor till ståuppare,
nån ni gick i skolan med,
nån som knullat er kusin, nån ni är släkt med.
Ring dem, Mike kollar dem,
och även om de är skitusla, får de godkänt.
Vem som helst med ett nummer på sex minuter
har en turdag!
Mike! Ta med Rolodexen in på mitt kontor!
Japp!
Kom igen, nån måste känna nån.
Du, Alvin, jag vet.
Jag har ett dussin knack-skämt.
Nej? Ingen?
Cecil, din pappa då?
Det blir ett jättefint hus!
Jag skulle uppskatta om ni inte sket ner det på en gång.
Ni har en hel stad där ute. Skit så mycket ni orkar.
Susie Myerson. Japp. Hon är här. Det är Midge.
Hallå där.
Hur problematiskt blir det om jag inte gör sopshowen idag?
- Några förlorade armar och ben bara. - Ja.
- Kommer jag sakna dem? - Okej.
Jag skulle säga fyra och ja.
Jag kanske är med ikväll.
På vad då?
Gordon Ford Show.
Fan!
Är fan dåligt eller bra?
Dåligt nu,
men kan bli fan så bra, om du är med.
Det är ett flexibelt "fan". Vad pågår?
Stora saker. Gå ingenstans. Jag ringer.
Diller är i Paris, Schreiber i Denver,
Sahl är sjuk. Stiller sa ja, Meara sa nej.
Hon förlät aldrig skämtet om överarmarna.
Väntar på Storch och Allen. Testa Hope?
Nej. Fan! Ja.
Bra. Strax tillbaka.
- Gordon? - Jaha?
Sätt in mig!
Va?
Jag har 20 klara,
sändningsbara minuter.
Familjeskämt, politiska skämt,
politiska familjeskämt, jag är redo.
För vad då?
Att vara med.
Ikväll?
Vad annars?
Tina, ge mig ett ögonblick?
- Rör inte näsan. - Det ska jag inte.
Rör inte hans näsa.
Så? Vad tycker du?
Att du inte ska röra min näsa.
Det löser alla dina problem. Jag är här.
Jag försvinner inte och har precis fixat håret.
- Midge. - Skämten godkänns.
Jag ska till och med fråga Alvin.
Det går inte.
Varför inte?
Men tack ändå.
Är det för att vi inte dejtar?
- Det är nog inte avgjort. - Det är det.
Inte som jag minns.
Lika avgjort som Dreyfus-affären.
Det här är inte därför.
Varför? Är jag för söt?
Nej. Men du är väldigt söt.
Vi bryter aldrig en viss regel.
Ingen som jobbar med showen får vara med.
Vilken korkad regel. Ändra den.
Jag ändrar den inte.
Gordon, jag är ståuppare. Du såg mig. Du gillade mig.
Ja. Undantagslöst.
Jag vill sitta på din soffa.
- Javisst. - Inte den soffan.
Förlåt.
Det är dumt.
Du behöver ett inslag.
Du sa, och jag citerar: "Vilken nolla som helst". Även om de är usla!
Ralph är också ståuppare.
Det visste jag inte.
Han vill verkligen vara med. Men det får han inte.
- Okej... - Cecil är komiker. Duktig.
Han kommer aldrig med.
- Mel är ståupp... - Jag vet.
Jobbar jämt. Folk älskar honom. Kommer inte med.
Det är en godtycklig regel.
Willie försökte. Känner du Willie?
Säkerhetsvakten?
Sångare. Vacker barytonröst. Willie får inte vara med.
- Gordon... - Tjänar du bra här?
Ja.
Lönechecken är trevlig.
Det borde räcka.
Så är det väl.
Så är det.
Tack för din tid.
Nu blir jag sen till sopgigget.
Där saknar jag sammanhang. Skicka in Tina igen.
Han rörde vid näsan.
Nej!
Inte den kostymen.
Jag betalar extra.
Det är pinsamt.
Det är bättre än den där.
Susie!
Vad gör du här? Vad hände med programmet?
Det blir inte av. Får jag min jumpsuit?
- Jag förstår inte. - Författare får inte vara med. Nånsin.
Vad fan pratar du om? Du kan gå.
Skönt. Varsågod.
En regel som inte får brytas.
Jag kommer aldrig vara med på The Gordon Ford Show.
Fan!
Bra eller dåligt "fan"?
Ett renodlat dåligt "fan".
Jag instämmer och höjer med två "skit också" och ett "kuksugare"!
- En korkad jävla regel. - Japp.
Jag vill få det här överstökat, om du inte misstycker.
Mamma!
Ethan. Hej, älskling.
Vi är här för showen.
Hur visste ni om showen?
Du bjöd in oss.
Sjutton! Det stämmer.
Vi hann knappt.
Esther ville plötsligt inte veta av oss.
En glass och leksaksaffären hjälpte.
Hon är ett geni.
Mår du bra?
Ja. Jag mår bra.
Du kom väl ihåg oss?
Ja. Så fort ni kommit hit.
Ska vi gå?
Nej. Stanna och ha trevligt. Jag hade bara en dålig dag, det är allt.
- Varför? Jobbproblem? - Tja...
För mycket prat!
Oj, vad du hamnat i fel familj.
Okej. Det finns varmkorv nånstans.
Proppa dem fulla. Vi ses sen.
Du!
Vissa dar är värre än andra, du vet?
Ja. Jag vet.
- Pappa! - Du, Esther!
Publiken har talat.
Privat sophantering: En musikalisk resa i tre akter är en hit.
Se den nu på stora scenen.
När jag för att sova lägger mig ned, ber jag Gud, vaka över min själ.
Välsigna mamma och pappa och lillebror...
Mest av allt, välsigna New York...
Jösses! Det var varmt där inne.
Fortsätt.
Välsigna New York City, den bästa staden i hela världen.
Jag har sån tur som bor här. Amen.
Den ungen kommer inte att få det lätt.
Hörni! Han sover!
Vem ringer man för de sopor Som sopbilarna inte vill röra?
Vem besitter svårvunnen kunskap Som har med farliga ämnen att göra?
Vem kommer på natten i skydd av mörkret Och försvinner i gryningen?
- Här finns en hög... - En hel kvadratkilometer
Vem ska ta bort den?
Din egen sopgubbe
Han kommer och...
Din alldeles egna sopgubbe
"Känn så gott det luktar.
"Svårt att tro att igår kväll
"nådde skräphögen upp till en elefants öga.
"Hög nog för Von Trapps
"att klättra över och gömma sig för nazister.
"Det är rätt högt. Men titta nu. Borta.
"Nu syns trottoarer så rena att man kan äta från dem.
"Gator så glänsande att man kan spegla sig i dem.
"Jag behöver nog raka mig."
Det skämtet föll i god jord.
Vad fan?
Extra!
Där är tidningsbudet.
Han levererar, ja, tidningar, som ironiskt nog blir skräp.
Och där har vi en mamma med sina bebisar,
killen med portfölj är far till åtminstone en av bebisarna.
Det enda dessa människor inte slängt är visst amfetaminet.
Är det inte?
Va? Okej. Vänta.
Okej, var var jag.
Ni har inte missat mycket.
"Nej, det är det inte.
"Stan tar bara hand om en liten del av allt skräp som slängs.
"Enkla grejer. Men vi bor i en storstad.
"Vi har storstadssopor, förstår ni vart jag vill komma?"
Vad är privat rivning- och avfallshantering?
Gud, vad irriterande. Hur som helst.
En gång fanns det träd
Och klarblå hav
Men numer föds alla barn Med rabies i stan
Och bockskägg som garn
Så svårt att fylla deras magar
Vi har sett bättre dagar
Sopor!
- Det här livet är inte rättvist - Smog!
- Ohälsans devis - Död!
Man ber om nåd
När man åker till Jersey
Att få andas frisk luft!
- Hoboken! - För nära.
Sött giftigt dis
Vi har sett bättre dagar
God hygien betalar sig...
Hallå! Vad fan händer där uppe?
Vad då? Sopshowen?
Inte den. Hon jävlas där uppe.
Hon läser innantill!
- Vad vill ni ha? - Det du lovade.
Hon är där. I kostymen.
Hon har bråkat hela tiden.
Hon använde inte fimpen.
Ingen saknar den.
- Jag bad dig om en tjänst. - Jag vet.
Jag trodde du tog den på allvar.
Jag tog den på allvar.
Ser det så ut?
Kan jag fråga var hans mamma är?
Det ser ut som ett vredesutbrott,
och det gillar jag inte!
Hör på, nästa gång jag ber om en tjänst...
- Nästa gång? - Ja, nästa gång.
Det här var tjänsten, Frank.
Vad fan pratar du om?
Det här var gentjänsten!
Det här?
Det finns inte, Susie. Vi äger dig.
Trettio procent av allt du gör, allt du rör vid,
allt hon rör vid, det är överenskommelsen!
Innan vi kom överens om det här, ja!
Jag tror du har svårt för att fatta.
Nej. Det här skulle jämna ut det.
Det finns ingen "utjämning". Så här ser situationen ut!
Hur länge då?
Så länge du är Susie jävla Myerson!
Nu skärper du dig. Och få henne att skärpa sig.
Och förstör aldrig mer nån av våra musikproduktioner.
Nästa gång blir det hårda bud.
Ja, och medan han sörjer den lille hjularen
ska jag berätta hur sopor kan döda.
Bye Bye Birdie kl. 20.00
Vad är det här?
En mässa. Köp några däck.
Varför ger inte Midge sitt bästa på scenen?
Jag vet inte. En dålig kväll. Be om pengarna tillbaka.
Vilka är snubbarna?
- Inga. - Det verkar inte så.
- Så är det. - Har du gjort dem sura?
Lämna mig ifred.
Vad har du gjort? Varför hotar de dig?
De tittar på Midge som om hon var till salu.
Ingen aning.
Har du dragit in henne i nåt?
Slagit dig ihop med maffian?
- Nej. - Nej?
Det kunde vara del två av Möte i Apalacherna.
- Jag måste gå. - Du. Titta på mig.
- Har du koll på det här? - Ja.
- Behöver du hjälp? - Nej!
Hur djupt i skiten sitter min fru?
Ta hand om dina barn, Joel.
Fan ta dig.
Du är inte gullig
bara för att du klär dig som Knoll och Tott. Vad är det här?
Tack för att du tittade förbi.
Jag ska ta reda på det!
Jag ska ta reda på
varför du sabbat allt nu igen. Hör du det?
Adjö, skräp och svinn
Farväl, ångor vi andas in
Hej, privata sopor
Privat sophantering!
Ta bort det! Sopa rent!
Hur gammal är du, 30?
Så jättespännande.
Vi brukar inte få göra ett tredje inslag. Eller hur, Cooper?
Vill du inte mata honom med en termit?
- Nej. - Du missar nåt.
Och vi är tillbaka från reklamen om tre, två...
Välkomna åter, och ja,
vi har ännu vår gäst Hart Buckley från Bronx Zoo här
och jag har sån tur,
för jag får träffa ännu ett bedårande djur, så låt...
Ursäkta mig, sir, är det här damrummet?
Men ser man på? Sophie Lennon.
Det är en fröjd att se dig.
Ta det lugnt. Mitt femte äktenskap började så.
Och mitt fjärde tog slut.
Det var verkligen en trevlig hälsning.
Hej! Jag bar nog din bror på Delmonicos igår kväll.
Underbart att ha dig här. Vill du ha en termit?
Kanske senare.
Sophie Lennon är som ni vet värd för Seconds Count.
Tack. Det är en hit, eller hur?
Ligger inte din studio längre ner i korridoren?
Jag tror det.
Och ändå har du inte hälsat på förut.
Stämmer det?
Inte för att jag vill skryta
men jag tycker att vi har varit dina vänner.
Kanske hjälpt dig bli en hit.
Det gjorde du, Gordon. Jag var nere och du gav mig en språngbräda.
Så vad hände?
Du vet, när jag väl tagit språnget så...
Fot, Sophie, fot.
Du, vi måste prata.
Vad i hela jävla friden?
Varför sa du inget om skitregeln?
Va?
Ingen som jobbar på programmet kan vara med?
Ja. Än sen?
Du sa inte det när du anställde henne.
Jag anställde henne inte!
Ingen ursäkt!
Nåt av en ursäkt.
Lös det.
Jag måste... Vi är mitt i ett program!
Nåväl, lös det sen.
Jag tänker inte lösa nånting.
Det är en skitregel.
Gordons regel. Tala med honom.
Fan!
Susan?
Susan!
De har just bonat golven.
Susan! Jag kommer ikapp dig. Glöm inte att jag spelade lacrosse!
Susan! Helvete.
Kan du inte? Jag är i...
Det är ett löjligt slöseri med strumpor, sluta.
Du kommer att förlora.
Det är precis som festen vi gick på
där man klädde ut sig till sin idol
och du kom som Lady Macbeth och vi började gräla.
Du stack, men jag hann upp dig då också.
Nej, en glasdörr. Hur hittar jag dig?
Du kan inte undvika att prata med mig.
Vi stötte på varandra av en anledning. Universum säger oss nåt.
Nej.
Och det här är inte som den kvällen eller den festen.
Och lacrosse tråkade ut dig efter två timmar!
Lacrosse är tråkigt!
Jag vet det!
Jag sa att du inte borde gå med i laget.
Och just därför gick du med!
Hur sjukt är inte det?
Jösses. Ska du inte gå på en gala eller nåt?
Nej. Idag är min vilodag.
Susan Myerson.
Det här är otroligt. Det har varit...
Försök inte låtsas att det är en rörande återförening.
- Jag måste gå. - Varför?
Jag har jobb. Jag har ett liv.
Saker försvinner inte för att man tappar intresset.
- Jag vet. - Lacrosse finns fortfarande.
Det borde det inte göra.
Men snälla... Det var så längesen.
Du är så stilig.
Det är du. Jag älskar hatten.
Mrs Gordon Ford?
Ja.
Vilken prestation.
- Jag är inte bara det. - Jo, det är det.
Det är allt du är för mig, jävla fru Gordon Ford.
Hur mår du?
Ta en annan fråga.
Kan vi lugna ner oss en hårsmån?
Jag bad dig inte följa efter mig. Jag ville inte prata.
Kom så tar vi en drink.
Vi hittar en bar och blir packade
och du kan säga allt du har velat säga i 15 år.
Jag har inget att säga dig.
Okej, då kan du fråga mig allt du har velat fråga i 15 år.
Nej. Allt du säger är ändå bara skitsnack.
Jag kan förstå hur du känner.
Jag ger blanka fan i om du förstår eller inte.
Det här är offentligt och för högljutt.
Jag är högljudd! Det var jag då också. Det är inget nytt.
Vi tar en drink ihop.
Jag kan inte gå igenom allt här på gatan.
- Nej. - Snälla, vi kan väl prata.
Jag vill veta hur du har det.
Som vanligt. Jag är den jag alltid varit. Du?
- Låt mig... - Vad?
Förklara? Be om ursäkt?
"Be om ursäkt." För vad?
För vad?
För, jag vet inte, planer och löften och...
Jag lovade aldrig nåt.
Du skämtar.
Jag var 22, vilka löften kan man avge vid 22?
Massor!
Vi är vuxna.
Kan vi inte vara det? Prata som vuxna kvinnor?
Jag vet inte hur de pratar. Jag pratar med komiker.
Okej. Jag ber om ursäkt om du vill att jag ska göra det.
Jaså? Så rart. Vilken pärla.
Jag vill inte ha en ursäkt eller nåt från dig.
Jag svär att jag inte ville såra dig.
Det var college.
Jag var rödhårig. Också ett misstag.
Nej, jag var inte...
Du var det definitivt inte.
Jag vill verkligen köpa dig en drink.
Jag måste gå. Trevligt att ses, Hedy.
Du passar att vara blondin.
Undertexter: Sara Ritzén Awunor
Kreativ ledare: Elsa Hallström