Minunata doamnă Maisel
Pe bune? Ai început fără mine?
- Ia-i. Sunt vechi. - Hei!
Sunt ca biscuiții de la William Greenberg.
Ce mai e nou? Cine înjunghie pe cine?
Fii serioasă. Singurele lupte de aici sunt pentru pagini din Financial Times.
Regatul meu pentru o luptă cu pumnii.
- Ce e asta? - Pozele pe care le-ai cerut.
- Ți-ai amintit. - Imogene și-a amintit.
Nu le-am personalizat, dar, dacă-mi dai nume, le fac.
De ce faci așa?
- Ai unele mai vechi? - Mai vechi?
- Da. De la USO? - Poza în chiloți? Glumești.
Sunt mai bune pentru ce le folosesc ei.
- O să se masturbeze cu ele? - Doar n-o să facă vreun musical.
- Și pe astea nu se pot masturba? - Ba da.
Normal că pot. Arăt foarte bine.
Hei, amice, îți place asta?
- Midge! - Bine, dă-mi-le înapoi.
O pun pe Imogene să caute pozele USO și le aduc luna viitoare, bine?
Mulțumim pentru serviciile dvs.
Am emoții acum să-ți arăt poza următoare.
Micuța Rose în kibbutz.
Cu dungi verticale și orizontale.
Mama se răsucește în mormânt.
Spune-i că o să-și cunoască bunicul în 4-6 luni.
Pentru bună purtare.
Fix ce-și doresc toate fetițele.
- Am o întrebare. - Da?
- De ce tot vii aici? - Pentru percheziții.
N-ar trebui să vii aici. Ar trebui să fii în turneu.
Să cumpăr valize noi întâi.
Să faci spectacole.
- Dar asta fac. - Vinzi peruci.
Vând visuri de înaltă calitate.
- De a avea mai mult păr. - Mă diversific.
Nu spui mereu asta? Credeam că vei fi mulțumit.
Știi cât câștig din linia asta de peruci?
- Susie... - Nu începe.
Nu i-ar plăcea.
- Nu-mi pasă ce ar crede Susie. - Spun doar...
Și eu spun doar că pot avea grijă de mine.
Nu trebuie să ai mereu grijă de mine.
- Dar îmi place. - Și uite unde te-a adus asta.
Rahat!
Încă una.
E plin de ele pe aici.
În temple e doar o Stea a lui David.
Dar cumva, tot transmite mesajul.
Nu-ți face griji, o s-o scoatem imediat.
Poftim?
Și o vom face cu respect și cu atenție, maică stareță.
Da, absolut.
E fier beton aici, maică stareță?
- În toate coloanele astea? - Ce e fier betonul?
Mă ajuți sau nu?
Uite. Școala de băieți Saint Xavier.
Măicuțele mă taie cu privirea.
Am intrat băiat și am ieșit un suflet sfărâmat.
Și uită-te la tine acum! O transformi într-un bar restaurant
și o să faci o grămadă de bani.
Așa da, suflet sfărâmat!
Riglele erau mereu noi. Unde se duceau alea vechi?
Uită-te la tavan.
Asta spunea și maica stareță când mă pocnea.
- „Foarte frumos tavan.” - A fost ideea ta.
- Știu. - Și a fost o idee grozavă.
Sala asta, cu o scenă?
Au deja bucătărie și parcare,
- ... lumea vine cu mașina din Jersey. - Da.
- O parcare, Arch. - Știu.
- Căutăm asta de luni întregi. - Știu.
Dar dacă faci crize de fiecare dată...
Nu, n-o să fac. Sunt bine. Serios. Fugi!
Ar trebui s-o luăm de la început.
Așa locuri sunt rare.
Vrei să mă duci în locul ăla
din East Village? Ți-a plăcut mult.
Nu. E cu ghinion.
De când am intrat și am văzut gorilele lui Susie
din spectacolul ăla.
- Țin minte dulapul ăsta. - Nu-mi plac ăia.
- Mă ascundeam aici. - Dacă sunt cu Susie, sunt și cu Midge.
- Și nu îi vreau cu Midge. - Oare mai încap în el?
- Archie, încetează! - Tu să încetezi.
Te obsedează ăia de săptămâni întregi.
- Pentru că sunt mafioți. - Ai vorbit cu Midge?
Nu. Încerc să nu fiu personajul rău când vorbesc cu ea.
Dar înnebunești.
Vorbește cu ea. O să aprecieze îngrijorarea ta.
- Voi doi... - Archie.
Scuze, maică stareță.
Văd că n-ai învățat să-ți îndrepți cravata.
Ați vrea să rămâneți la ceai?
Maică stareță, ești foarte amabilă,
dar trebuie să mergem.
Poți să iei ceaiul, soră Clementine.
Ei nu rămân.
Ați auzit că sunt un dezastru cu ceainicul?
Nu.
Clementine, nu-i așa?
Flirtezi cu o călugăriță?
- Flirtează cu mine. - Călugărițele nu flirtează.
Vreți miere în ceai?
Sfinte Sisoe, flirtează.
Îmi place oricum l-ai face.
Doamne!
O să transformăm locul ăsta într-un bar restaurant,
așa că nu renunța la distracție în Postul Mare.
Îmi place muzica. Și dansul.
Tată, iartă-mă.
Spune-i că am sunat de la Susie Myerson și Asociații.
Cine sunt eu? De ce? O să mă ceri? Dă-i mesajul și gata.
S-O-N. Myerson. Nimic deosebit.
Și are numărul dvs. Da, bine, la revedere.
Scuze, pot să las asta pentru dra Myerson?
- La gunoi. - Vă uitați vreodată pe ele? E plin.
Ne uităm în coș. Asta e treaba noastră.
E praf pe ele.
A ta va fi deosebită. Mulțumim pentru materiale,
o să ne uităm pe ele.
Sun de la Susie Myerson și Asociații,
o caut pe dra Dyer. Desigur, aștept.
Scuze, așteaptă la rând afară, cu ceilalți!
Cinci minute, jur. Sunt următorul Mort Sahl.
La rând, Mort! Pot să-i las un mesaj, atunci?
Ea e acolo? Dră Myerson!
Shelly Liebenthal! Am unul de cinci minute!
Trebuie să închidem naibii ușa asta, să nu mă vadă ratații ăștia!
Nu sunt ratați, sunt potențiali clienți.
E mai mică decât credeam.
Mă omori, știi asta? Mă omori!
Pari supărată.
- Ai cumpărat o lamă! - Și ce?
- De ce? - De ce cumpără lumea o lamă?
Pentru numărul meu, bineînțeles. O cheamă Catherine, apropo.
- Nu-mi pasă! - Ei îi pasă.
Am o factură de 2.000$ pentru room-service.
Știu că tu nu mănânci, deci presupun că e Catherine.
Îi tot spun că sunt porții mici de salată,
dar nu mă ascultă.
Și răhățirea trebuie să înceteze.
Sper sincer că vorbești despre ea acum.
La Orpheum s-au enervat, au trimis factura.
Vor trebui să schimbe covorul.
Of! O să vorbesc cu Catherine.
Ia-i o ladă.
Și dacă vezi că începe să facă, abracadabra, fă-l să dispară.
Simte că o judeci.
Pa!
Închiriezi o lamă și gata.
Dinah, ai prins-o?
Încă las mesaje.
- Încearcă în continuare! Maggie! - Vin!
Nu fi așa de îngrijorat. O să faci riduri.
E o săptămână. De ce nu a sunat?
Așa e treaba cu tâmpiții ăștia de la Hollywood.
Rolul ăsta e rolul meu, Susie.
Simt asta. E tot ce îmi doresc în viață.
Da, crede-mă, știu.
De două luni îmi tot spui asta.
Mă înnebunești.
Cred că nu le-a plăcut.
Nu te-ar fi chemat de trei ori dacă nu le-a plăcut.
„Eu știam că o cheamă Didi.”
Nu mai repeta scena în fața mea.
Te omor dacă mai joci scena în fața mea.
- Susie! Ea e! - Maggie a prins-o!
Vezi? Am prins-o.
Tu, pleacă. Tu, rămâi. Rămâi. Rămâi.
Tu, pleacă. Tu clar pleci.
Te rog, vezi dacă vocea e reală.
Helen! Sunt Susie Myerson. Mulțumim că ne-ai sunat.
Datoram bani unora și mă sunau mai puțin decât tine.
Ce anecdotă drăguță și personală!
Sun pentru clientul meu, James Howard.
James e fantastic. Foarte talentat. Îl ador pe James.
Mulțumim pentru aprecieri. Ce zici de un răspuns?
Imediat ce am unul.
Helen, mai are șanse sau nu?
Da.
Câți candidați mai sunt?
Nu-ți pot spune.
Vrei să-ți sune telefonul toată ziua?
Doamne, dacă nu-ți iese să fii impresar, ai un viitor bun ca șef de sindicat.
A rămas doar el și încă unul.
Cine e? Dick Gregory, nu?
Dră Myerson, dacă ar fi după mine...
Stai. Nu depinde de tine? De cine depinde?
De producător. David Weston.
Deci spui că n-ai nicio putere aici?
Ei bine, asta nu e chiar...
E doar acest David Weston?
Sunt foarte importantă în...
La revedere! David Weston.
Ce naiba?
Nu știu. A intrat și a adormit.
- Miriam! - Salut! Sunt gata.
- Când ai dormit ultima dată? - Pe drum încoace.
Nu trebuie să muncești toată ziua, apoi să dai spectacol seara.
În fiecare seară. Să nu-mi ies din mână.
Ai o slujbă ziua.
Poftim. Deschide o venă și toarnă asta.
Ce-a spus?
Îi place de tine, dar e decizia producătorului.
Ce să fac? Nu mă pricep să aștept.
Caută un club, spune o glumă. Și nu te întorci până nu îți spun eu.
Hei! Nu ai de lucru?
- E dimineață sau noapte? - Încă dimineață.
Trebuie s-ajung la muncă! Unde sunt diseară, Dinah?
- Uită-te la panou, Midge! - Care sunt eu?
- Caută-ți inițialele. - Da, dar sunt doi de MM.
Tu ești cu litere mici. Morty Minsk are litere mari.
De ce nu eu? Am venit înaintea lui Morty.
Am zis că vrei să fii mai micuță.
Mulțumesc, Dinah,
dar poți să scrii M-urile mai diferit?
M-am dus în locul lui Morty la The Bitter End
și niciunuia nu ne-a plăcut spectacolul de jazz.
De ce nu scrii „Midge”?
Nu încap cinci litere, ar fi prea îngrămădite.
- Ce zici de două inimioare? - Ar fi drăguț.
Poți să-ți iei inimioarele și să te duci la serviciu?
E dimineață sau seară?
La posturi, fetelor, că avem o nouă țintă.
David Weston.
Friptură pentru prima care-l prinde.
- S-a făcut. - Pot să iau cartof copt?
Friptura vine cu cartof copt, Maggie!
Doar cartoful copt. N-am nevoie de friptură.
Nu mânca friptura, atunci.
Nu pot să comand doar cartoful? Parcă e o risipă de vacă.
Știi ce? Cina e anulată. Găsește-l pe David Weston!
Bine, Midge, alege.
Sistemul solar din care lipsește Pământul
sau vulcanul pe care l-am scăpat când am ieșit de la metrou. Scuze.
Nu știu. Amândouă arată de 9 sau 9,50.
E vorba de Ethan aici.
Uite, așa e de 6.
Vândut.
Ce drăguț că ai venit!
Nu știam că Johnnie Walker face și aftershave.
Nu țipa, mă doare totul.
Unde ai fost aseară?
Pe 15th Street.
Am făcut un număr la ora 19:00 pentru portar și chelneriță.
- Au! - Exact, au!
Până aseară, nu m-a mai deranjat sunetul unui șervețel care era împăturit.
Midge, după mine a fost Reuben Salazar,
a zis gluma ta cu jartiera.
Al naibii Reuben! De ce să-mi fure gluma aia?
- Nu merge spusă de un tip. - A vorbit pițigăiat.
Vreau să-l pocnesc.
Potolește-te.
Lasă-ne pe noi să-l pocnim.
Îndoi toate cele cinci degete, nu? Așa se face un pumn?
Gordon vrea să vorbească despre monolog.
- Nu l-am scris încă. - Are idei. Hai, repejor!
Sunt fani ai emisiunii!
- Așa a fost și Ed Gein. - Haide, Gordy.
A trimis scrisori de la casa de nebuni.
Foarte tulburătoare, dar nu la fel ca asta.
- Cine e Ed Gein? - Au făcut Psycho după el.
- Purta piele de om. - Dumnezeule!
Mă bucur că ne urmărește.
Asta înseamnă două vizualizări Nielsen?
Făcea chestii și cu oasele. Coliere.
Nu vreau să știu din ce făcea poșete.
Hai să discutăm despre monolog.
Subiectele din ultima vreme sunt cam aiurea.
Ceva concret, șefu'?
O critic cam mult pe Debbie Reynolds.
Mel? Ai ceva de adăugat? Ți-am ridicat-o la fileu.
Lăsăm pe altă dată.
Hedy spune că le criticăm prea mult pe femei, hai să facem altceva.
Poate o aducem pe Debbie în emisiune.
Scuze, tu de ce ai venit, Mike?
- Poftim? - Nu vii la ședințele astea.
De cinci ani vin la ele.
George, nu te lua de Mike, pe mine ești supărat.
Pe tine? De ce aș fi supărat pe tine?
George e furios pe mine pentru că n-am vrut să spun cuvintele
„Cremă de scutece Diddy Doo” în emisiune. Și nici altundeva.
Nu trebuia să zic.
Bine, dar n-ai emisiune fără sponsori.
Eu așa știu.
Avem sponsori. Sponsori mari. Chevy este un sponsor.
Poate vorbi o zi de asta.
Diddy Doo dă mai mult decât Chevy.
Vor să fie remarcați.
Să o facă în altă parte.
Voiai să renovezi platoul.
Îți mai și rămân bani.
Atunci las platoul așa cum e. E un platou norocos.
Debbie Reynolds. Suntem agentul de pariuri al soțului ei?
Bine ai revenit!
Diddy Doo este un produs popular
și e o categorie pe care o dorim.
Copii? Vrem să ne urmărească?
Nu bebelușii. Mamele lor.
Am folosit Diddy Doo.
Mă rog, nu pe mine, dar... Sunt singura?
Recipient simpatic, miroase bine, dar mi-a provocat o eczemă, ciudat.
Revin la zilele când făceam radio.
Ai adus un sponsor o firmă de erbicide care a ucis nu doar buruieni,
ci și 12 cetățeni în vârstă.
Paisprezece. Am citit.
- Îl bate pe Ed Gein. - Poate-l foloseau greșit.
Multe săli de bingo s-au golit.
Revenim la monolog?
Întâlnește-te cu reprezentanții! Vin mâine-seară,
sunt entuziasmați.
În plus, dau o mică petrecere după.
O croazieră pe Hudson. În onoarea ta.
Nu merg.
Se va observa că n-ai venit.
Nu crezi că ar fi o idee bună să vorbești cu vedeta
înainte să îl predai bandei cu eczemă de scutec?
Îmi pare rău.
Nu te-ai gândit să mă suni? Ai biroul alături.
Și cum bați tu în perete?
Trebuia să te întreb. Îmi dau seama acum.
- Deci e vina ta. - Nu credeam că o să reacționezi așa.
Poate că nu vreau să mă umilesc la televiziunea națională.
- Înainte mă credeai. - Tu mă ascultai!
- Rețeaua a spus... - Fac ceva pe rețea!
Acum, dacă nu vă deranjează, aș vrea să revin la lucruri
pe care o să le facem în emisiune.
Îmi pare rău, Gordon. Scuzele mele.
Mulțumesc.
Serios, cum începem diseară?
E clar că o să apari purtând un scutec.
Eu zic să vorbim din nou de politică.
Sunt ocupat.
George, voiam doar să spun că îmi pare rău...
Ești cu David Ben Gurion aici?
- Da. - Dar zâmbește.
De fapt, e foarte amuzant.
Te pot ajuta cu ceva?
Da.
Nu trebuia să deschid gura acolo. N-a fost deloc util.
Așa zic și eu.
Îmi pare rău.
Îți mulțumesc.
Și dacă pot să fac ceva ca să mă revanșez,
îți stau la dispoziție.
Cum ai putea să mă ajuți?
La petrecerea de mâine de pe vas,
- ... aș putea fi un înlocuitor. - Pentru cine?
Pentru Gordon.
Se pare că ai nevoie de distracție, iar eu sunt comediantă.
Sunt și mamă și am un milion de glume cu scutece.
Mă pricep la scutece, deci și la producători de scutece.
Nu e o idee rea.
O scenaristă căreia îi place produsul.
La ce oră pornim?
La 19:30. Nu pomeni de eczemă.
Buzele-mi sunt pecetluite.
- A dispărut, nu-i așa? - Eczema?
Da. A trecut.
- Bine. - Vrei să vezi?
Nu, mulțumesc. Pleacă.
Cu ce te îmbraci?
- Afară! - Bine.
Aproape am terminat.
Nu te mișca.
Nu trebuie.
Ba da.
Urechile tale arată goale. E obscen.
- Dar deja ai... - Eu cos aici.
- Scuze. - Cred că ăștia se potrivesc.
Au fost ai bunicii mele Lehman, groaznică femeie, dar cu gusturi rafinate.
- Doamnă Weissman. - S-a dus tivul, Zelda!
Scuze! Ai făcut deja foarte multe.
Ai organizat această zi specială în casa asta,
cu toate amintirile și produsele de curățenie.
Doar nu era să te las să te măriți la primărie.
E un loc pentru a treia cununie, când toți au renunțat la tine.
Așa. N-o să reziste la horă,
dar pentru câțiva pași pe hol, e bine.
L-am găsit!
- Miriam, lasă-l. - Shirley, uite.
Aici e în ziua nunții.
Am pus toți trandafirii albi de pe Coasta de Est.
Doamne, Rose! Erai și mai slabă decât acum?
Da.
Ce rochie! Ce pantofi!
Erau pantofi frumoși.
Mama ta are picioare perfecte pentru pantofi.
- Hopa! - Zelda!
- Trebuia să văd poza. - Ajută-mă să te ajut.
Dacă vrei o rochie veche din vată, bine.
Dar fă cum îți spun,
dacă nu, o să-ți spui jurămintele în chiloți.
Când eram copil, mă uitam mereu la albumul ăsta.
Mamă, ești foarte frumoasă!
Nu-i așa?
Și tata pare atât de speriat!
Nu-i așa?
Știa ce urma.
Ce? Ipoteci?
Nu, noaptea nunții.
Shirley, te rog!
Toată lumea crede că femeile sunt cele speriate.
Dar avem mame, prietene,
rabini, asistente și reviste
care ne sperie de moarte din clipa în care avem primul ciclu.
Noi suntem pregătite. Dar bărbații...
- Nu vreau să vorbesc de asta. - Joel era pregătit.
Sunt invizibilă? Mută?
Cuvintele îmi ies din gură și dispar în eter?
Eu zic doar că a debarcat în Normandia
și a luat cu asalt plaja.
Ăsta e Joely al meu.
Miriam, astea sunt discuții de cluburi de noapte. Eu nu particip.
- De două ori. - Doamne!
Plus că v-o trăgeați în dormitorul tău de doi ani.
Mamă, ești foarte frumoasă!
Vine mireasa! În picioare!
Dacă aș fi avut zece minute cu pantalonii lui,
ar arăta mult mai bine.
Ar fi trebuit să-i dau un costum.
Am făcut tot ce am putut. Gata.
- Cât mai durează? - E greu de spus.
E o nuntă sau un recital?
E Chopin, oameni buni!
Una dintre cele mai faimoase lucrări. Spune o poveste.
Nu poți să te oprești.
Chopin o să te ierte, tată. Încheie.
Sunteți mulțumiți?
Dragii mei, ne-am adunat astăzi aici
pentru a-i uni pe acest bărbat și pe această femeie în sfânta căsătorie.
Ții minte ziua când a venit Zelda?
Nu.
... uniunea tainică între Hristos și Biserica sa...
Știm de a cui parte e.
De aceea, dacă printre cei prezenți e cineva care să se opună
căsătoriei dintre cei doi,
să vorbească acum sau să tacă pentru totdeauna.
Zelda și Janusz și-au scris jurămintele.
Zelda?
Încet, Zelda. Încet.
Janusz, te iubesc.
Îmi place totul la tine.
Îmi place că vii la timp.
Îmi place că pui tablourile drept,
fără să măsori, perfect centrate.
Îmi place că nu pierzi bani.
Îmi place că nu pătezi niciodată o lingură de lemn.
Că ridici folosindu-ți picioarele.
Și îmi place că sunt soția ta.
Acum, Janusz.
Am avut o viață grea.
Ierni reci, multe nopți fără somn.
Familia mea trăia de pe-o zi pe alta.
Dar știam să lucrez cu unelte.
Știam să repar ce era stricat. Și mi-am zis că asta o să fie viața mea.
Apoi te-am cunoscut pe tine, Zelda.
Nu știam că eram stricat
până când nu m-ai reparat tu.
- Doamne! - Moishe!
Mă omoară, Shirl.
O să te întrețin.
N-o să-ți lipsească nimic.
Acum vei putea, în sfârșit, să te bucuri de viață fără povară,
fără să trebuiască să mai muncești nicio zi cât vei trăi.
Ce-a zis?
Nu știu. Are un accent foarte pronunțat.
A spus că nu va mai lucra niciodată?
Nu știu.
Miriam, ce a spus?
Ce? Tată, încetează! Încerc să ascult jurămintele.
Rose, își dă demisia?
Ce-aveți?
Iar eu sunt Janusz al tău până când vom muri împreună.
Liniștiți, sper.
Abe, o pierdem pe Zelda?
E destul de clar ce înseamnă că nu trebuie să mai muncească.
Noi suntem munca.
Nu suntem doar munca. Suntem o familie.
Așa ne dă vestea?
E un om care vorbește poloneză aici.
Cum adică „fără povară”?
Am fost o povară toți anii ăștia?
Mamă! Tată! Încetați!
Nu știu de ce ești așa de calmă.
Pentru că Zelda noastră se mărită, nu?
Se pare că Zelda crede că suntem o povară. Adică și tu.
Poftim? Ba nu.
Aproape toată ziua are grijă de copiii tăi.
Da. Îi iubește. Suntem ca o familie.
- Ești sigură? - Copiii mei nu sunt o povară.
Vorbea despre voi.
Oricum ar fi, n-are cine să mai stea cu copiii.
Ți s-a părut că Zelda își dă demisia?
Nu-mi mai dau seama. Se vorbește doar poloneza.
Dacă pleacă, suntem terminați. Cine are grijă de copii?
Doamne! Zelda îi aduce la club după școală
când nu îi pot lua eu. Nu e bine deloc.
Scuzați-mă, părinte Piotr,
dar e prea târziu să fac o obiecție?
Poftim?
Păi, nu chiar o obiecție.
O solicitare de clarificări, mai degrabă.
Mă întrebam: când spui că mireasa se va bucura în sfârșit de viață,
când va începe să se bucure de ea, mai exact?
Pe la sfârșitul anului?
Trecem de vară?
Avem petrecerea aceea în mai pentru clienții mei.
Ar putea mireasa să înceapă să se bucure de viață după petrecere?
Va putea mireasa să îl ia pe Ethan de la școală
sau și asta face parte din povară?
Țineți-vă fleanca, toți!
Faceți ca evreii să pară zgomotoși și enervanți!
La naiba!
Janusz și Zelda au consimțit la taina sfântă a căsătoriei în fața Domnului
și declar că vor fi soț și soție pentru totdeauna.
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh.
Amin.
Îmi amintește de nunta noastră.
Mama ta a stat cu capul sub fusta mea toată noaptea.
Am sunat să văd dacă micuța Katrina de la 3B mai vrea să fie babysitter.
Și?
Se pare că acum are două Katrine mici și are nevoie de babysitter.
Nu avea 12 ani acum un an?
Sper că nu.
Vodcă? E de sărbătoare.
Sigur.
Pentru copiii noștri, să vadă cum să se crească singuri.
Pentru Zelda, că a găsit dragostea.
Mult mai bine.
E bună.
Vrei să faci grădiniță la Button Club?
Poate la noul club.
Da. Cum a fost la stareța iadului?
O să cumpărăm.
Super!
Sunt foarte fericită pentru tine.
Găsești pata de pe covor și împingi,
apoi tragi. Împingi, tragi.
- Cât timp? - Până când nu mai e murdar.
Cum îmi dau seama?
Rose, nu o mai monopoliza.
Zelda, poți să-mi explici mecanismul exact
al funcției de aspirație?
Nu!
Ce facem când e plin?
Midge.
Joel.
Când ai făcut numărul ăla acum două luni,
erau doi tipi. Vorbeau cu Susie.
- Frank și Nicky? - Da.
- Sunt prieteni cu Susie? - Prieteni?
- Păi... - Păreau niște bătăuși.
Nu. Mă rog, da, dar sunt bătăuși prietenoși.
Ce-s „bătăușii prietenoși”?
Nu știu. Bătăuși care îl salută pe poștaș?
Nu-ți face griji pentru Frank și Nicky.
- Cred că trebuie. - Nu.
Într-adevăr, nu sunt oameni care merg la serviciu.
Ei îl bat pe acel om.
Dar sunt prieteni cu Susie.
- Da. Într-un fel. - Prieteni?
N-au fost prieteni dintotdeauna. Au răpit-o cândva, de fapt.
Trebuia să o bată sau să o omoare
sau să îi arunce cadavrul în East River, dar n-au făcut-o.
Un final fericit.
Deci îmi fac griji degeaba.
Nu trebuie să-ți faci griji.
Lucrez în domeniul cluburilor.
Tata lucrează în confecții.
Știu cum sunt tipii ăștia.
Și eu lucrez în cluburi, Joel.
Dacă tu crezi că n-o să fie consecințe...
Sunt o femeie în toată firea cu un...
Știi ce vreau să spun.
Nu vreau să ai de-a face cu ei.
- N-am. - Dar Susie are.
Midge, știu că e impresarul tău și te-a ajutat cu cariera,
dar nu știu dacă ai observat, e cam scrântită.
Așa sunt toți în comedie.
Dacă are legături cu tipii ăștia, și tu ai.
Eu n-am nicio legătură cu nimeni.
Te-a pus să dansezi pe un camion de gunoi.
N-am dansat. Nu știu să dansez.
- Haide! - Mă enervezi.
Nu cred că știi în ce te bagi.
Știu în ce mă bag. Aia a fost o singură dată.
După aceea, totul s-a aranjat. Nu datorez nimic.
Așa că poți să te relaxezi și să fii din nou manager de club.
- Oribil. - Du-te-n mă-ta! Ce zici?
Nu vreau să ți se întâmple nimic!
Nu poate să-ți intre asta în cap, de prea mult fixativ?
Nu te deranja fixativul înainte.
Vrăjeală!
Parcă ai da bășini în baie.
Las-o baltă, Joel. Știu să am grijă de mine.
- Adică nu trebuie să mă intereseze? - N-am spus asta.
- N-ar trebui să-mi pese? - Ba da.
Căci o să-mi pese. Nu-mi pasă că te înfurii.
- N-o să permit să pățești ceva. - Bine!
Dacă cineva îți atinge un fir de păr,
nu că ar putea, cu atâta fixativ,
o să fie mai mult decât mort. Înțelegi?
Nu. Poți să-mi explici din nou, ca un primitiv?
Mulți bărbați își lasă baltă
- ... fostele soții. - Știu.
Nu le pasă nici dacă vine mafia peste ele.
Sunt niște nenorociți.
- Eu nu te las baltă. - Știu. Nu ești un nenorocit!
- Abe? - Zelda!
Dle Weissman, v-am zis să nu porniți prăjitorul
și aspiratorul în același timp!
Deci toată viața mea trebuie să se schimbe?
Deci...
Da.
Trebuie să spun glume despre scutece pe un vapor.
Sună a ceva inventat.
Va urma?
Așa se pare.
Bine, să-i spuneți că a sunat iar Dinah de la Susie Myerson și Asociații.
Mulțumesc foarte mult.
- Ai avut noroc? - Deloc.
Am fost la Sardi's, unde tocmai mâncase prânzul.
Mâncase totul, în afară de șuncă, ou și avocado din salata Cobb.
De ce mai comanzi o salată Cobb atunci?
Dar am aflat de la chelner că a zis că merge la frizer.
Așa că am mers la Astor Place.
Știi câți David se tundeau acolo?
Și toți seamănă.
A trebuit să mă bărbieresc ca să mă integrez.
M-am simțit incredibil. Îți recomand.
Asta am făcut eu. Tu?
Am lăsat 52 de mesaje.
Te-ai prefăcut că ești Eartha Kitt?
Acum trei ore, da.
Și doamna de la Fisc?
Am jucat și rolul ei, acum trebuie să ies cu contabilul.
Dinah, tocmai am aflat. A plecat acasă.
- Nenorocitul! - Nenorocitul!
Bine!
Unde te duci?
Ies iar. Să arăt lumii cum m-am bărbierit.
Alo?
Da, suntem Administrația Financiară. Cu ce vă pot ajuta?
Așa că am zis: „Dizzy, nu știu ce cânți, dar eu sunt în si bemol!”
Da, Nanette. Mulțumesc.
Le-am făcut chiar eu în spate.
Aduc doar burbon pentru că tipii ăștia doar asta beau.
E foarte plictisitor!
Mă bucur că te-am înviorat.
Te-am văzut la Wolford, apropo. Ești amuzantă.
Și mie îmi place ce faci.
Adu de băut încontinuu, ca să se îmbete toată lumea.
Desigur.
Ce frumoasă ești!
Nici tu nu arăți prea rău, George.
Toată lumea e foarte bine dispusă.
Toți au soții foarte tinere.
Nu sunt soțiile lor. Ești gata să-i dai pe spate?
Dacă nu, sar peste bord și înot înapoi spre mal.
Da. Sunt gata, să-i dăm drumul!
Ai glume mai bune decât asta, nu?
- Da. - Bine.
Bună seara și ahoy!
Cum vă simțiți?
Super eveniment, nu?
Să navigăm în jurul insulei Manhattan.
Combinația dintre o barcă pe valuri și burbon dublu.
Ce se poate întâmpla?
Sunt doamna Maisel, scenarist la Gordon Ford Show,
și vă mulțumesc pentru interesul
în mica noastră emisiune numărul unu în rating,
să mori de ciudă, Jack Paar!
Iată-mă, vorbesc despre crema de scutece pe o barcă plină de bărbați.
Mă întreb dacă pe East River e vreun bărbat comediant
care vorbește unei bărci pline de femei despre scule electrice.
Ironic, crema Diddy Doo a fost inventată de bărbați.
Ei sunt stăpânii universului.
Roată, foc, război și altele.
Dar copiii? Nu e chiar domeniul lor, nu?
Când un bărbat ține în brațe un copil, se lasă cu plânsete.
Apoi se supără și copilul.
Îmi place de voi. Serios.
Această barcă este plină cu singurii bărbați din America
cărora le pasă mult de cremele pentru copii.
Dar, să fim sinceri,
cel mai mult vă pasă pentru că faceți o tonă de bani.
Dar după asta, vă pasă pentru că viitoarele soții
sunt acum în scutece
și nu vreți să se simtă incomod.
Și e foarte drăguț din partea voastră.
- Pot să-ți pun o întrebare? - Da.
- O întrebare? - Da.
Nu știu ce să fac.
- Sper că nu vei spune nu. - Nu.
- E vorba despre sora mea. - Ce?
- Sora mea. - Cine?
A intrat într-o colonie de nudiști.
- Vreau să știu... - Da.
Ce poți să-i iei unei nudiste De ziua ei?
Ce cadou poți să-i cumperi?
David Weston!
E foarte greu să dau de tine.
- Cine naiba ești? - Susie Myerson.
Îl reprezint pe James Howard. Comediantul acela grozav,
cu talent, cu care ai dat probă pentru filmul tău de război
de câte ori, de patru, deja?
Cred că glumești.
De ce comanzi o salată Cobb dacă nu-ți plac șunca și ouăle?
Știi că-mi place salata Cobb?
Nu-ți place salata Cobb, asta zic.
Cred că ar trebui să pleci.
Nu e locul potrivit pentru conversația asta.
Sunt de acord.
Sunt 80 de grade aici, iar acustica e groaznică.
Sună la biroul meu în timpul programului și fă...
Am tot sunat la biroul tău în timpul programului, David.
Două zile, încontinuu.
Nu răspunzi la telefon, nu mă suni înapoi.
Ce, suntem căsătoriți?
Îmi trebuie un răspuns ca să scap de puștiul ăsta.
Mă înnebunește.
Îți dau cinci dolari pe apa aia.
E gratuită, în carafă.
Mor dacă mă mișc. Dă-mi apa.
Bun. Deci care e răspunsul? Da sau nu?
Crezi că îți dau un răspuns aici și acum?
Alege și gata.
A fost foarte bun și încă mă gândesc.
David, serios. Mă doare undeva.
De fapt, aș prefera să fie nu.
Puștiul e un mare comediant.
Și, sincer, fac mult mai mulți bani de pe urma lui
dacă pleacă în turneu.
Și dacă pleacă un an, îmi mai cumpăr o mașină.
Și se întoarce vedetă.
Apoi îi pot face un turneu mondial.
Va trebui să mă mut la țară. O să am multe mașini.
Le parchez peste tot
și merg cu mașina până la următoarea mașină, toată ziua.
Dacă ar veni să lucreze pentru tine, i-ai da puțini bani
și ar trebui să accept,
pentru că vrea neapărat să facă filmul ăsta ridicol.
E tot ce-și dorește. Vorbește numai de asta.
Sincer, nu știu de ce.
Am citit scenariul, e teribil. E un scenariu groaznic.
Stai puțin. E un scenariu genial.
Omul care l-a scris a fost nominalizat la Oscar.
A câștigat? Bănuiam eu.
Îți spun, are probleme în actul trei.
Dar fă ce trebuie să faci. Nu-mi pasă.
- „Nu-mi pasă”? Asta i-ai zis? - Da.
- Și că e un scenariu groaznic? - Exact.
După ce l-ai încolțit într-o baie pentru gay.
Bănuiam unde era, dar n-am vrut să merg acolo.
Mi-a forțat mâna.
Cum era? Baia.
Foarte multe scule.
Fix cum îmi imaginam.
Nu te mai uita așa la mine.
I-ai zis să nu îți angajeze clientul.
Trebuia să faci fix opusul.
Era ultimul meu truc.
A spus că l-a plăcut pe James, dar mai sunt Dick Gregory,
James Earl Jones. E o competiție dură.
Așa că a trebuit să fac ceva.
Dură.
Du-te acasă, Maggie!
Bine.
M-am chinuit și să ies de acolo.
Fix atunci au format un șir de conga nud.
Și acum?
Așteptăm. Apoi vomităm, și iar așteptăm.
Am semnat cu o cântăreață de cabaret. Tot e ceva.
James o să fie încântat.
Băieți, și arma noastră secretă? Nu-i așa că e talentată?
- Foarte! - Cine știa că e așa de amuzantă crema?
Tot ce implică un funduleț merge la comedie.
Dai astfel de spectacole des?
În fiecare seară, de fapt.
Ar trebui să apară în emisiune.
Nu m-am gândit la asta.
- Să ne facă reclamă. - Interesant!
Ar putea fi păpușa noastră Diddy Doo, care schimbă scutece.
Da, în bikini.
Da, pentru că maternitatea poate fi sexy.
Bun. Mi-a făcut plăcere să vorbim.
George, ne vedem la birou.
Îmi place ideea asta.
E cea mai bună idee pe care am auzit-o.
- Haide! - Am treabă.
- Cinici minute. Un dans. - Nu e muzică.
O să fredonez eu ceva.
- Dă-mi drumul. - Dar ești drăguță.
- Amice! - Da?
Las-o pe doamna să își termine schimbul.
Doar vorbeam.
Nu știu ce te-a învățat mama ta, dar nu vorbești cu mâinile.
N-a fost nimic.
Nu e frumos să atingi lucruri care nu-ți aparțin, da?
Italiană.
Foarte haios. Dă-mi haina.
Nu vrei să o ating?
- Ajunge. - Nu-ți place?
Te-ai făcut înțeleasă.
E scumpă? Așa pare.
Dă-mi-o înapoi!
Îmi stă bine? Vreau să văd.
Aveai cheile acolo?
Ce întorsătură!
Ce jenant!
Bună seara!
Susie Myerson, de la Susie Myerson ș.
Reprezint această femeie.
Susie, dânșii sunt Alan Young de la juridic,
Barbara Stern, relații publice,
și George Toledano, producătorul nostru executiv.
- Susie e impresarul lui Midge. - N-ai sunat un avocat?
- N-am avocat. - Aici e cartea mea de vizită.
Doamne! Ce repede crește mucegaiul!
Să le lăsați la uscat înainte să le păstrați.
Nu e o întâlnire între prieteni, dră.
Gordon vine imediat. Ia loc.
Mulțumesc.
Ce s-a întâmplat? De ce ești udă? Ce-i cu haina asta?
Poveste lungă. Cred c-am dat-o-n bară.
Măi să fie! Întâlnirile de urgență, preferatele mele!
Aș fi furios că m-ați chemat,
dar era o întâlnire pentru animale
care îi plăcea lui Hedy, dar mie, nu, deci voi mă salvați.
Cred că e interesant.
Nu este. A existat un incident pe vapor.
- Ce vapor? - Vaporul. Evenimentul de companie.
Tot a avut loc?
Era deja plătit.
- Ai fost pe vapor? - Da.
- De ce? - Am vrut să ajut.
- Te pricepi la navigație? - La divertisment.
- Tu ai distrat sponsorii? - Da. Să-l ajut pe George.
Deci, nu doar că evenimentul de pe vapor tot a avut loc,
dar pe ea ai trimis-o în locul meu?
O scenaristă care nimerește o glumă o dată pe lună?
Ce, Trudy era ocupată?
Numărul a fost bun. Le-a plăcut.
Și media ei de glume e mai mare.
Da, toate numerele bune se încheie cu întâlniri de urgență.
Nu despre număr e vorba.
Nu te mai rușina, domnișoară, și spune-i lui Gordon de ce suntem aici.
Am fost arestată de Garda de Coastă.
Ei arestează oameni? Mai suntem liberi undeva în țara asta?
- Trebuia s-o iei pe Trudy. - N-a fost vina mea.
Era un tip prea prietenos cu o chelneriță,
așa că am intervenit s-o salvez, și lucrurile au scăpat de sub control.
Eu n-am auzit așa. A zis că nu s-a-ntâmplat nimic.
El doar vorbea cu fata aceea când asta a venit, l-a agresat
și i-a aruncat sacoul în râu!
E un sacou. Are un dulap plin, probabil.
- Cine e tâmpitul ăsta? - Unul dintre reprezentanții Diddy Doo.
Diddy Doo, crema de scutece? Sponsorizează emisiunea?
Uite, George. De-aia.
Oameni buni, nu e o problemă așa de mare.
Care să fie pedeapsa, un avertisment? O factură la curățătorie?
Acuzațiile sunt: agresiune gravă și acte de huliganism.
O acuză că a agresat un bărbat care a agresat pe altcineva?
- Mai e ceva. - Mai e ceva!
Vaporul era destul de departe de Manhattan
și, practic, eram în ape considerate internaționale.
Ce?
Și Franța ar putea judeca.
Franța? Adică țara Franța?
E o idioțenie.
- Mai e ceva. - Tipul cu „ceva”!
Continuă.
Portofelul lui era în sacou și avea bani în el,
iar pe barcă banii sunt considerați comoară,
practic, am comis un act de piraterie.
Să-mi bag! Ești pirat!
Doamne! E mult mai amuzant decât să salvez vidre!
Nu râde! Și de ce ești aici?
Că am noroc cu carul, cred.
Presa era prezentă, s-au făcut fotografii,
iar Barbara a primit telefoane pentru comentarii.
- Și a cui e vina, George? - A ei!
- Ba nu, a ta. - A mea?
Tu ai făcut chestia asta deși am refuzat.
Barbara, ești în relații publice. Trebuia să te fi gândit.
Urmam ordinele lui George.
Serios? Încă mai folosim scuza asta?
- Gordon, nu... - Nu. Am stat destul.
Mă așteaptă mașina.
George, nu e o săptămână bună pentru noi.
Rezolvi asta la juridic și PR?
- Nu e concediată? - Nu.
Dar aș ascunde comorile și femeile de ea.
Îi vom face să renunțe la acuzații.
Bine. Barbara, lasă presa să publice ce-o vrea mâine.
Să știe lumea că am un pirat angajat.
- Nu s-a terminat. - Ba da.
Ai văzut fața lui George?
N-am fost așa de fericit niciodată.
- Ești bolnav, Mike! - Da. Bine.
Cred că mă duc acasă și o să iau cina cu soția mea.
E 22:30!
Suntem în New York, Susie. Nu fi suburbană!
Mi-au spus că pot păstra haina. N-am furat-o.
Deci toată lumea câștigă. Hai, împărțim un taxi.
Unde ai andocat? Est sau vest?
Nu mă face să râd.
Susie Myerson și Asociații. Nu e el.
- Închide. - Mai spune-mi o dată.
A spus că ai fost grozav și că i-ai plăcut.
- El a spus asta? - Da.
- Atunci de ce n-a sunat? - O să sune.
Susie Myerson și Asociații. Nu e el.
Închide.
Hei, o să sune. Ai încredere în mine.
Trebuie să mă duc să mă plimb.
Nu pleca, James. Am o presimțire bună.
„Presimțire bună”? Cu asta pot să mă duc la metrou dacă găsesc un bănuț.
Susie Myerson și Asociații.
- El e? - Nu.
Închide!
Să anulăm turneul? Până aflăm?
- Nu. - De ce nu?
Pentru că nu există. L-am inventat.
Dumnezeule!
„Numele ei era Diana, dar eu îi ziceam Didi.”
Iar joci scena pentru tine? Nu mai juca scena. Gata!
Susie Myerson și Asociații. Da, dle, vă rog să așteptați.
David Weston este pe linia unu.
David Weston este pe linia...
- Spune-i că-l sun înapoi. - Ce? Susie!
Fă așa, Ruttles.
Dle Weston, vorbește la telefon acum.
Se pare că o să dureze, dar o să vă sune înapoi.
Da, domnule. Promit. La revedere.
Susie, pot să te întreb ceva?
Bagă.
Cu ce-o să te îmbraci când te iau la Oscaruri?
O să fiu pregătită.
Joacă scena pentru mine.
- Serios? - Da.
Să vedem ce atâta tevatură.
„Numele ei era Diana. Dar eu îi ziceam Didi.
„Mi-era babysitter. Voiam să mă însor cu ea,
„dar ea voia să-mi fac tema la mate. Singurul motiv pentru care...”
Ai auzit de Susie Myerson?
Comediantul ei joacă în filmul lui Weston.
Nu angajează necunoscuți.
Am auzit că s-a întâlnit cu el pe terenul lui.
- Cum a reușit? - L-a surprins.
Cică a studiat anatomia și s-a dat drept cardiologul lui.
A intrat la nunta fiicei lui.
A apărut pe bancheta din spate.
A sărit din tort.
În confesionalul de la Saint Patrick.
La Four Seasons.
A spus menajerei că e verișoara lui.
A rezervat o cameră lângă el la Hilton.
A luat LSD cu el și Timothy Leary.
A înotat spre el în Palm Springs.
Măiculiță!
Vă trebuie și o cămașă, doamnă?
Dă-mi tot tacâmul, Jeeves.
Dnă Maisel! Te rog!
Eu? Ești sigură?
Spui tot ce gândesc eu.
O legătură înfricoșătoare.
Mulțumesc.
Scuze, îmi dați și mie autograf?
Măi, să nu-mi cred ochilor! Nu știam că vii în centru.
Încerc să nu vin, dar se vinde cea mai bună heroină în colțul ăla.
- Excelent număr, apropo! - L-ai văzut?
- Da. Am cumpărat bilet. - Te-au pus să cumperi bilet?
De zece ani nu plătesc.
Aș fi plătit, cred că se pune.
Totuși. Mulțumesc.
Ți-e foame? Pot să-ți fac cinste cu cina?
Sigur. De ce nu? E un local grozav mai sus.
Nu te-am văzut niciodată fără costum.
Și eu mă așteptam să fii îmbrăcată ca un pirat.
Papagalul meu e liber azi.
Nu aici îmi imaginam să te duc.
Nu? Prea pretențios?
Prea nasol.
Poate să stingă câteva lumini fluorescente.
Stai liniștit. Una o să se ardă imediat.
Lill! O gogoașă cu ciocolată și o cafea îmi salvează viața.
Imediat.
Dle polițist Peluso!
Midge Maisel! Măi să fie!
Mă bucur să te văd. Gordon, el e dl polițist Peluso.
M-a arestat de câteva ori.
Serios? Încântat.
- Ești tipul de la TV. - Eu sunt.
Era să nu te recunosc fără costum.
- Ce mai faci? - Sunt pirat.
Minunat!
Mulțumesc, dragă.
Îmi pare bine să te cunosc fără uniformă. Și tu, fii cuminte!
Știi că n-o să fiu.
- De câte ori ai fost arestată? - O doamnă nu spune niciodată.
Să trecem la subiect.
- Vrei? - Sigur.
A doua noastră întâlnire ar trebui să fie altundeva.
Asta nu e o întâlnire.
Mie-mi spui? E un muribund în colțul ăla.
Bine. O primă întâlnire mai bună.
Nu ies cu tine.
Începem direct să ne culcăm împreună.
O să-mi lipsească romantismul, dar accept.
- Gordon. - O dată, atunci.
- Gordon. - O să fie frumos.
Penthouse la The Carlyle, șampanie, halate și papuci pentru după.
Sau în timp ce. Cum vrea doamna.
Un sărut? Unul grozav?
Trebuie să mă lași să-mi răscumpăr onoarea.
Când nu-s pe gheață, sărut mai bine.
Sunt sigură. Dar...
Dar?
Gordon, dacă am începe o relație...
N-a zis nimeni asta.
Să-ți spun ce s-ar întâmpla. Ar afla cineva.
- N-ar afla nimeni. - Ar afla cineva.
- Continuă. - Apoi ar afla toată lumea.
Și pentru tine nu s-ar schimba nimic, dar pentru mine, s-ar schimba totul.
N-aș permite asta.
Vor fi chicoteli și șoapte în toaleta femeilor.
Poți folosi toaleta mea. E mai bună.
Am prosoape cu numele meu.
Și apoi o să fiu doar „fata lui Gordon”.
Nu fata care a scris glumele bune din emisiune,
nu singura scenaristă din emisiunea numărul unu din țară,
ci doar „fata lui Gordon”.
Sună bine, totuși.
Toată munca depusă ca să mă afirm dispare într-o clipă.
Trebuie să intervin. O să fie mai mult de-o clipă.
Mă duc la sală pentru asta.
Dacă sunt sinceră, motivul pentru care, în ciuda inteligenței și farmecului...
Și fața. Nu uita de față.
Motivul pentru care nu mă pot culca cu tine
este că, dacă apar la emisiune...
- Nu apari. - Lasă-mă să termin.
- Dacă apar în emisiune... - N-o să apari niciodată.
Vezi? Te agăți de ce nu trebuie. Gura!
Dacă mă culc cu tine când apar în emisiune,
n-o să știu niciodată dacă am apărut pentru că merit
sau pentru că mă culc cu tine.
Am o casă grozavă în Nantucket.
Am biciclete... Una are un coș.
Cred că ți-ar plăcea.
O ultimă încercare.
Un dans, măcar?
Haide.
Subtitrarea: Ligia Constantinescu
Redactor Robert Ciubotaru