Jaha? Så du började utan mig?
- Ta dem. De är gamla. - Okej.
Som schackrutorna från William Greenberg.
Så vad är det senaste? Vem slaktar vem?
Men kära nån. De enda striderna här är om delarna av Financial Times.
Mitt kungarike för ett knytnävsslagsmål.
- Vad är det? - Bilderna du bad om.
- Du kom ihåg dem. - Imogene kom ihåg dem.
Jag har inte signerat dem, men det gör jag gärna.
Vad är det?
- Har du några äldre? - Äldre?
- Ja. Från militärturnén? - I trosor? Du skämtar.
Det skulle passa killarna bättre.
- Du menar för att runka? - Vårmusikaler är inget för dem.
- Och de kan inte runka till det här? - Jo.
Klart de kan. Jag ser fantastisk ut.
Hörru, går du igång på det här?
- Midge. - Ge tillbaka dem.
Imogen får leta fram bilderna, jag tar med dem nästa månad. Okej?
Tack för vänligheten.
Jag är lite nervös för att visa dig nästa bild.
Lilla Rose på kibbutzen.
I vertikala och horisontella ränder.
Min mamma vänder sig i graven.
Hon får träffa farfar inom sex månader.
Gott uppförande.
Precis vad alla små flickor vill höra.
- Du. En fråga. - Ja?
- Varför kommer du hit? - För visiteringen.
Du borde inte komma hit. Du borde vara på turné.
Jag behöver nya resväskor.
Du borde uppträda.
- Ja. - Du säljer peruker.
Jag säljer drömmar av hög kvalitet.
- Drömmar om mer hår. - Jag breddar mig.
Som du brukar säga. Blir du inte glad?
Vet du vad jag tjänar på perukerna?
- Susie... - Nej.
Hon skulle avsky det.
- Det struntar jag i. - Jag säger bara...
Och jag säger bara att jag klarar mig själv.
Du måste inte alltid ta hand om mig.
- Men det vill jag ju. - Se vad du fick för det.
Herrejävlar!
Här är ännu en.
Stället är fullt av dem.
Tempel har en Davidsstjärna.
Budskapet går ändå hem.
Ingen fara, vi river henne bara.
Vad?
Det kommer att göras med den största respekt, abbedissan.
Ja, absolut.
Har abbedissan några armeringsjärn?
- I pelarna? - Vad är armeringsjärn?
Tänker du hjälpa mig?
Där är den. Sankt Xaviers skola för pojkar.
Nunnorna kastar elaka blickar.
Jag gick in som en pojke, och gick ut som en trasig själ.
Men se på dig nu. Du öppnar dansrestaurang
och kommer att tjäna storkovan.
Rätt sorts trasig själ.
Linjalerna var alltid nya. Vad hände med de gamla?
Titta upp i taket.
Det var vad abbedissan sa när hon slog mig.
- Satans tak. - Det här var din idé.
- Jag vet. - En lysande idé.
Det här rummet med scenen.
Det har redan kök och parkeringsplats.
- Folk kan köra hit från Jersey. - Ja.
- En parkeringsplats. - Ja.
- Vi har letat i månader. - Jag vet.
Men om du ska bryta ihop varje gång...
Nej, då. Jag mår bra. Ärligt talat. Fly!
För då måste vi börja om.
Såna här ställen är sällsynta.
Visa mig stället
i East Village, som du var så förtjust i?
Nix. Det är förbannat.
Så fort jag såg Susies två gorillor
från föreställningen.
- Jag minns skåpet. - Jag gillar dem inte.
- Jag gömde mig här. - Följer de Susie, följer de Midge.
- Det vill jag inte. - Får jag plats än?
- Archie, sluta! - Sluta själv.
Den tanken har jagat dig i veckor.
- De tillhör maffian. - Har du pratat med Midge?
Nej. Jag vill inte göra henne ledsen varje gång vi pratar.
Men det gör dig tokig.
Prata med henne. Det uppskattar hon säkert.
- Kan ni båda... - Archie.
Förlåt, abbedissan.
Du har visst inte lärt dig att knyta slipsen än.
Stannar ni och dricker te?
Det var vänligt, abbedissan,
men vi måste vidare.
Ta undan teet, syster Clementine.
De stannar inte.
Har ni hört att jag är usel på att servera te?
Nej.
Var det Clementine du hette?
Flirtar du med en nunna?
- Hon flirtar med mig. - Nunnor flirtar inte.
Vill du ha honung i teet?
Herrejävlar, det gör hon.
Jag dricker det hur du än gör.
Åh, Gud.
Vi ska göra om det här till en dansrestaurang,
så strunta i fastan.
Jag gillar verkligen musik. Och att dansa.
Fader, förlåt mig.
Hälsa att det är Susie Myerson och partner som ringer.
Vem jag är? Hurså, ska du fria? Hälsa henne bara.
S-O-N. Myerson. Inget tjusigt.
Och hon har numret. Okej, adjö.
Ursäkta. Kan jag lämna det här till ms Myerson?
- I korgen. - Tittar du nånsin i den?
Vi tittar i korgen. Det är vårt jobb.
De är dammiga.
Ert sticker ut. Tack för bidraget,
vi ska granska det.
Jag ringer från Susie Myersons kontor
och söker miss Dyer. Jag väntar.
Ursäkta, vänta i kön som alla andra.
Ge mig fem minuter. Jag är nästa Mort Sahl.
Ställ dig i kön, Mort. Tar ni ett meddelande?
Är det hon? Miss Myerson!
Shelly Liebenthal! Jag har era fem minuter!
Stäng dörren, så dårarna inte ser mig!
Inte dårar, utan klienter in spe.
Mindre än väntat.
Du tar livet av mig, vet du det? Du tar mitt liv!
Du låter upprörd.
- Du köpte en jävla lama. - Och?
- Varför? - Varför köper nån en lama?
För mitt nummer, så klart. Hon heter Catherine förresten.
- Jag bryr mig inte! - Men det gör hon.
Räkningen för rumsservicen är 2 000 dollar.
Du äter ju inte, så det måste vara Catherine.
Jag har sagt att sallad är en förrätt,
men hon lyssnar inte.
Och skitandet måste sluta.
Jag hoppas att du talar om henne nu.
Orpheum är sura och skickar räkningar.
De måste byta matta.
Kära nån. Jag ska prata med Catherine.
Köp henne en bur.
Ser du att hon börjar huka sig, så abrakadabra, bort med det.
Hon känner sig dömd.
Adjö!
Hyr en lama istället.
Dina, har vi fått tag på henne?
Lämnar meddelanden.
- Ge inte upp. Maggie! - Kommer!
Se inte så orolig ut. Du får rynkor.
En vecka har gått. Ingen hör av sig.
Typiskt skitstövlarna i Hollywood.
Den rollen är som gjord för mig, Susie.
Jag vet det. Jag har aldrig velat nåt så.
Ja. Jag vet.
Du har tjatat i två månader.
Du gör mig galen.
De avskydde mig säkert.
Då hade de inte kallat dit dig tre gånger.
"Diana. Eller Didi som jag sa."
Jag vill inte se din scen igen.
Jag dödar dig om du spelar upp den en gång till.
- Jag har henne! - Inne hos Maggie!
Ser du? Vi har henne.
Du går. Du stannar. Du stannar. Och du.
Du går. Och du.
Är det hennes egen röst?
Helen! Susie Myerson. Tack för att du ringde tillbaka.
Mina långivare ringer mig mindre ofta än du.
Vilken trevlig personlig anekdot.
Jag ringer angående James Howard.
James är fantastisk, en genuin talang. Jag avgudar James.
Kärlek är fint. Men vad sägs om ett svar?
När jag har ett.
Helen, har han en chans att få rollen?
Det har han.
Bland hur många andra?
Det får jag inte säga.
Gillar du när telefonen ringer?
Om jobbet som manager skiter sig, har du en framtid som fackpamp.
Det står mellan honom och en till.
Vem då? Dick Gregory, va?
Hör på, vore det upp till mig...
Vänta nu. Vem är det annars upp till?
Producenten. David Weston.
Så du har inget att säga till om?
Det sa jag inte...
Utan bara David Weston?
Jag är viktig på andra...
Adjö. David Weston.
Vad i helvete?
Jag vet inte. Hon kom in och somnade.
- Miriam? - Hej! Jag är klar.
- När sov du senast? - På promenaden hit.
Du måste inte jobba varje dag och uppträda varje kväll.
Varje kväll. Jag måste hålla mig skärpt.
Du har ett dagjobb.
Här. Öppna en ven, häll i det.
Vad sa hon?
Hon älskar dig, men det är producentens beslut.
Vad gör jag? Jag klarar inte att vänta.
Hitta en klubb, dra ett skämt. Håll dig borta tills jag ringer.
Hallå! Måste du inte till jobbet?
- Är det morgon? - Fortfarande morgon.
Jag måste till jobbet! Var ska jag vara ikväll?
- Titta på tavlan! - Vilken är jag?
- Leta efter dina initialer. - Det finns två "M.M."
Du är små "m.m.". Monty Misk, de stora.
Varför det? Jag var här först.
Du vill ju vara liten och smärt.
Jag uppskattar tanken,
men kan du göra dina M lite mer olika?
Jag dök upp till Mortys nummer på Bitter End,
och ingen av oss gillade den jazzen.
Vad sägs om "Midge"?
Fem bokstäver får inte plats.
- Två små hjärtan då? - Det vore gulligt.
Ta dina hjärtan med dig nu och gå till jobbet.
Är det morgon eller kväll?
Bered er för strid, flickor, för vi har ett nytt mål.
David Weston.
Grillstek till den som får honom på tråden.
- Jag är på det. - Får jag bakad potatis?
Det ingår bakad potatis, Maggie!
Jag vill bara ha potatis. Ingen stek.
Ät inte steken då.
Kan jag inte bara beställa potatis? Synd på kossan annars.
Vet ni vad? Det blir ingen middag. Få tag på Weston!
Okej, Midge. Välj du.
Solsystemet som saknar jorden
eller vulkanen jag tappade på väg från tunnelbanan.
Jag vet inte. De ser båda ut som ett B, B-plus.
Vi pratar om Ethan.
Här har vi ett rejält D-plus.
Avgjort.
Trevligt att du ville komma.
Tänk att Johnnie Walker gör rakvatten.
Skrik inte, allt gör ont.
Var var du igår?
På 15:e gatan.
Jag uppträdde för dörrvakten och servitrisen.
- Usch. - Det kan man säga.
Jag har aldrig förr häcklats av ljudet av en servett som viks.
Midge, Reuben Salazar gick på efter mig
med strumpebandsskämtet.
Satans Reuben! Varför stjäla det?
- Det passar inte en kille. - Med förställd röst.
Jag vill slå honom.
Nej, gör inte det.
Låt oss göra det.
Man viker väl alla fem fingrar? Som en knytnäve?
Gordon vill prata om monologen.
- Vi har inte skrivit den än. - Han har idéer. Sno på.
De älskar showen!
- Det gjorde Ed Gein också. - Kom igen.
Han skickade brev från dårhuset.
Djupt upprörande, men inte så här.
- Ed Gein? - Psycho är baserad på honom.
- Han bar människohud. - Kära nån.
Kul att han följer oss.
Räknas han som två tittare i mätningarna?
Han gjorde halsband av benen också.
Nämn inte handväskorna.
Ska vi ta monologen?
På sistone har ämnena, hela känslan, känts fel.
Nåt särskilt, chefen?
Vi har varit på Debbie Reynolds mycket.
Mel? Tar du den? Den är din.
Inget just nu.
Hedy säger att det är för många påhopp på kvinnor.
Debbie kan kanske vara med.
Ursäkta, varför är du här, Mike?
- Va? - Du är aldrig med här.
Jag har varit med i fem år.
Var inte otrevlig mot Mike för att du är arg på mig.
Varför skulle jag vara det?
George är rasande över att jag vill inte säga:
"Diddy Doo blöjsalva" i programmet, eller alls.
Borde inte ha sagt det.
Man kan inte göra program utan sponsorer.
Inte sist jag kollade.
Vi har bra sponsorer, som Chevrolet.
Jag pratar gärna om dem.
Diddy Doo bjöd över Chevrolet.
De vill göra avtryck.
Det kan de göra nån annanstans.
Du ville förnya studion.
Det här betalar för det med råge.
Då behåller jag den gamla. Den ger tur.
Och Debbie Reynolds? Hur är oddsen för hennes make?
Välkommen tillbaka.
Diddy Doo är populärt,
och vi vill ha de tittargrupperna.
Bebisar? Ska de se programmet?
Nej, deras mödrar.
Jag har använt Diddy Doo.
Inte på mig själv, men... Är jag den enda?
Söt burk, luktar gott, men det gav mig utslag.
Jag tänker tillbaka på radiotiden.
Du skaffade en sponsor för ogräsmedel som dödade
ett dussintal pensionärer.
Fjorton. Jag läste om det.
- Det slår Ed Gein. - De kanske gjorde fel.
Tomma bingohallar hela veckan.
Ska vi ta monologen?
Träffa representanterna. De kommer imorgon kväll,
fulla av entusiasm.
De har en liten soaré efteråt.
En kryssning på Hudson. Allt till din ära.
Inget för mig.
Det blir väldigt märkbart om du inte går dit.
Hade det inte varit bra att kolla med mig
innan du sålde ut mig till blöjgänget?
Ursäkta, Gordon.
Kunde du inte ha ringt? Vi delar vägg.
Varför knackade du inte?
Jag borde ha kollat. Det inser jag.
- Så det är ditt fel. - Du överreagerar.
Jag kanske inte vill förödmjuka mig själv i teve.
- Du brukar lita på mig. - Du brukar lyssna!
- Stationen sa... - Fan ta stationen!
Om du inte misstycker, vill jag fortsätta
med programpunkterna.
Förlåt, Gordon. Jag ber om ursäkt.
Tack.
Men allvarligt, hur drar vi igång ikväll?
Du ska tydligen ha blöja på dig.
Varför inte lite politik?
Jag är upptagen.
George, jag ville bara säga...
Är det här du och David Ben Gurion?
- Ja. - Men han ler.
Han är faktiskt otroligt rolig.
Kan jag hjälpa dig?
Ja.
Jag borde inte ha öppnat min stora mun. Det hjälpte inte.
Det säger du.
Jag är ledsen.
Jag uppskattar att du säger det.
Om jag kan gottgöra dig på nåt sätt,
så räkna med mig.
Hur i hela världen kan du det?
Den där festen på båten imorgon.
- Jag kan hoppa in. - För vem?
För Gordon.
Det verkar behövas underhållning, och jag är komiker.
Jag är också mamma och har en miljon blöjskämt.
Jag kan blöjor, så jag vet hur man tar blöjfolket.
Det är ingen dum idé.
En kvinnlig författare som gillar produkten.
När kastar vi loss?
Kl. 19.30. Nämn inte utslagen.
Mina läppar är förseglade.
- De är väl borta? - Utslagen?
Utslagen? Ja. Helt borta.
- Bra. - Vill du kolla?
Nej, tack. Ut med dig nu.
Vad ska du ha på dig?
- Ut! - Okej.
Nästan klar.
Skruva inte på dig.
Ni behöver inte göra det här.
Jo, självklart.
Dina örsnibbar ser helt nakna ut. Det är obscent.
- Men ni har redan... - Jag syr här.
- Förlåt. - De här blir nog bra.
De var min mormor Lehmans, en förfärlig kvinna med utsökt smak.
- Mrs Weissman. - Där rök sömmen, Zelda.
Förlåt! Ni har redan gjort så mycket.
Jag får ha min stora dag här,
med alla minnen och städprodukter.
Du får absolut inte gifta dig i stadshuset.
Där har man sitt tredje bröllop, när allt hopp är ute.
Så. Den klarar inte ringdansen
men att gå nerför korridoren bör gå bra.
Jag hittade det.
- Miriam, lägg undan det. - Shirley, titta.
Där är hon på sin bröllopsdag.
Inte en vit ros kvar på östkusten.
Herregud, Rose! Var du ännu smalare än du är nu?
Ja, det var jag.
Den klänningen! De skorna!
Skorna var så vackra.
Din mors fötter är som gjorda för skor.
- Hoppsan. - Zelda!
- Jag ville se bilden. - Hjälp mig hjälpa dig.
Vill du ha arvegods och se ut som spunnet socker, okej.
Men gör som jag säger,
annars får du gifta dig i underkläderna.
Jag brukade jämt titta i det här albumet som liten.
Mamma, du var så vacker.
Det var jag, eller hur?
Och pappa såg så rädd ut.
Det gjorde han, eller hur?
Han visste vad som väntade.
Vad då? Huslånen?
Nej, bröllopsnatten.
Snälla, Shirley!
Alla tror att det är damerna som är rädda.
Men vi har mammor, bästa vänner,
rabbiner, skolsköterskor, veckotidningar,
som skrämmer skiten ur oss, så fort vi får vår första mens.
Vi är redo. Men männen...
- Jag vill inte prata om det. - Joel var redo.
Är jag osynlig? Stum?
Försvinner mina ord ut i etern?
När båten landade i Normandiet,
stormade han stranden.
Det är min Joely.
Du låter som en hel nattklubb. Jag vill inte höra.
- Två gånger. - Åh, herregud.
Ni hade gjort det i ditt sovrum i två år redan.
Mamma, du är så vacker.
Här kommer bruden. Res er upp!
Tio minuter till med hans byxor,
så hade de suttit bättre.
Jag kunde ha gett honom en kostym.
Vi gjorde vad vi kunde. Det får duga.
- Hur länge ska han spela? - Svårt att säga.
Är det ett bröllop eller en konsert?
Det är Chopin, gott folk.
Ett av hans mest kända verk. Det har sin egen historia.
Man kan inte bara sluta.
Chopin förlåter dig. Avrunda nu.
Nöjda nu?
Kära vänner, vi är samlade här idag
för att denna man och denna kvinna ska knyta äktenskapets heliga band.
Minns du när Zelda kom till oss?
Nej.
...den himmelska föreningen mellan Kristus och församlingen...
Vi vet vilken sida han står på.
Om någon av de närvarande kan visa
att dessa båda inte kan vigas samman enligt lagen,
så må den tala nu, eller för evigt tiga.
Och nu har Zelda och Janusz skrivit sina egna löften.
Zelda?
Ta det försiktigt, Zelda.
Janusz, jag älskar dig.
Jag älskar allt hos dig.
Att du kommer i tid.
Att du hänger tavlor rakt
och alltid utan att mäta, perfekt centrerade.
Att du inte slösar pengar
och aldrig fläckar ner en träslev.
Jag älskar att du lyfter med benen.
Och jag älskar att vara din hustru.
Janusz tur.
Jag har haft ett hårt liv.
Kalla vintrar, många sömnlösa nätter.
Min familj levde ur hand i mun.
Men jag var bra med verktyg.
Jag kunde fixa det som var trasigt. Och jag trodde att det var mitt liv.
Så träffade jag dig, Zelda.
Jag visste inte att jag var trasig
förrän du lagade mig.
- Jösses! - Moishe!
Det är för mycket, Shirl.
Jag kommer att försörja dig.
Du ska inte sakna nåt.
Nu ska du äntligen få njuta av livet utan bördor,
och aldrig behöva arbeta en enda dag till så länge du lever.
Vad sa han?
Jag vet inte riktigt. Hans brytning är så stark.
Ska hon aldrig jobba igen?
Jag vet inte.
Miriam, vad sa han?
Va? Pappa, tyst! Jag försöker höra vad de säger.
Rose, slutar hon?
Vad är det med er?
Jag är din Janusz tills vi dör tillsammans.
Fridfullt, hoppas vi.
Abe, förlorar vi Zelda?
Att inte behöva arbeta en dag till är ganska tydligt.
Vi är arbetet.
Vi är inte bara arbete. Vi är en familj.
Berättar hon det så här?
Hallå! En man pratar polska här.
Vad menade han med "utan börda"?
Har vi varit en börda i alla år?
Mamma! Pappa! Sluta.
Jag vet inte varför du är så lugn.
För att Zelda ska gifta sig?
Zelda tycker uppenbarligen att vi är en börda. Du med.
Va? Nej, det gör hon inte.
Största delen av dan tar hon hand om dina barn.
Ja. Hon älskar dem som sin egen familj.
- Är du säker på det? - Mina barn är inte bördan.
Han pratade om er.
Hur som helst förlorar du din barnomsorg.
Lät det som att Zelda skulle sluta?
Jag vet inte längre. Allt är på polska.
Om hon slutar är vi körda. Vad händer med barnen?
Zelda tar med dem till klubben efter skolan
när jag inte kan hämta dem. Inte bra.
Ursäkta, hörni, fader Piotr,
men är det för sent att göra en invändning?
Hur sa?
Alltså inte en invändning per se.
Mer en önskan om förtydligande.
När du säger att bruden äntligen får njuta av sitt liv,
när exakt kommer hon att börja med det?
Till årsskiftet?
Under sommaren?
Vi har det där cocktailpartyt i maj för mina kunder.
Kan bruden börja njuta av sitt liv efter cocktailpartyt?
Kommer bruden fortsätta att hämta Ethan från skolan,
eller ingår det i bördan?
Tyst med er, allihop.
Ni får judar att verka skräniga och ouppfostrade!
Förbannat!
Eftersom Janusz och Zelda har samtyckt till att ingå heligt äktenskap inför Gud,
förkunnar jag dem nu för man och hustru.
I Faderns, Sonens och Helige Andes namn.
Amen.
Det påminner mig om vårt bröllop.
Din mor hade huvudet under min kjol hela kvällen.
Jag gick för att se om lilla Katrina i 3B fortfarande vill sitta barnvakt.
Och?
Hon har nu två egna små Katrinor och säker också barnvakt.
Var hon inte 12 för ett år sen?
Hoppas inte det.
Vodka? För ceremonin.
Visst.
För våra barn som får uppfostra sig själva.
För att Zelda fann kärleken.
Mycket bättre.
Det var gott.
Vill du utöka med ett dagis?
Kanske på den nya klubben.
Och hur var det i Vår Moder av Det Heliga Helvetet?
Vi köper det.
Det är otroligt.
Jag är så glad för din skull.
Man hittar det smutsigaste stället och trycker framåt,
sen drar man tillbaka. Framåt och sen tillbaka.
- Hur länge? - Tills smutsen är borta.
Hur vet jag det?
Lägg inte beslag på henne.
Zelda, vill du förklara den exakta mekaniken
i sugfunktionen?
Nej!
Och när den är full?
Midge.
Joel.
På den där mässan där du var med nyligen,
var det två killar som pratade med Susie.
- Frank och Nicky? - Ja.
- Är de Susies vänner? - Vänner?
- Tja... - De såg ut som ligister.
Nej. Okej, de är vänliga ligister.
"Vänliga ligister"?
Såna som hälsar på brevbäraren?
Oroa dig inte för Frank och Nicky.
- Det gör jag. - Nej.
Okej. De är inga män som jobbar efter stämpelklocka.
De stämplar andra istället.
Men de är Susies vänner.
- Ja. På sätt och vis. - Vänner?
De var inte alltid vänner. En gång kidnappade de henne.
De skulle klå upp eller döda henne
och dumpa henne i floden men gjorde inte det.
Ett lyckligt slut.
Jag oroade mig i onödan.
Du behöver inte oroa dig.
Jag är klubbägare.
Pappa har konfektionsfabrik.
Jag kan såna killar.
Jag med, Joel.
Om du inte tror att det slår tillbaka mot dig...
Jag är en stor flicka nu...
Du vet.
Häng inte ihop med dem.
- Det gör jag inte. - Men Susie då?
Hon är din manager och har hjälpt dig med karriären,
men hon är faktiskt ganska knäpp.
Det är alla i branschen.
Om hon slår sig ihop med dem, blir du insyltad.
Jag blir inte insyltad. Jag är min egen.
Du dansade på en sopbil.
Jag dansade inte. Jag dansar inte.
- Kom igen! - Du gör mig förbannad.
Du vet inte vad du ger dig in på.
Det gör jag. Det var en engångshändelse.
Efter det är allt ur världen. Inga skulder.
Koppla bara av och återgå till att spela din roll som klubbägare.
- Det var förfärligt. - Fan ta dig! Än sen då?
Jag vill inte att nåt händer dig!
Kan du inte få in det i skallen genom all din hårsprej?
Det har aldrig stört dig förut.
Skitsnack.
Som en skördebesprutning i badrummet.
Ge dig nu, Joel. Jag klarar mig själv.
- Så jag ska inte bry mig? - Det sa jag inte.
- Inte ta hand om dig? - Jo.
För det tänker jag göra, även om du blir arg.
- Jag låter inget hända dig. - Okej.
Kröker nån minsta hårstrå på ditt huvud,
vilket lär bli svårt med all hårsprej,
är de dödare än döda. Förstår du?
Nej. Förklara igen, som en grottmänniska.
Många män tar inte hand om
- sina ex-fruar. - Jag vet.
De skulle bara säga: "Äger maffian dig? Så tråkigt."
De är skitstövlar.
- Så gör inte jag. - Nej, för du är ingen skitstövel.
- Abe? - Zelda!
Mr Weissman, använd inte brödrosten
och dammsugaren samtidigt!
Så hela mitt liv måste förändras?
Så...
Ja.
Jag måste gå och dra blöjskämt på en båt.
Det låter påhittat.
Fortsättning följer?
Det verkar så.
Hälsa att Dinah från Susie Myerson och partner ringde igen.
Tack så mycket.
- Nån tur? - Ingen.
Jag gick till Sardi's där han just hade ätit lunch.
Allt utom baconen, äggen och avokadon i salladen.
Varför beställer man då en Cobb-sallad?
Men servitören sa att han nämnde att han skulle till frisören.
Så jag går ner till Astor Place.
Vet du hur många David som klipper sig där?
Alla såg likadana ut.
Jag lät raka mig för att passa in.
Det kändes riktigt jävla bra. Jag rekommenderar det.
Sån var min dag. Och du då?
Jag har lämnat 52 meddelanden.
Låtsades du vara Eartha Kitt?
För tre timmar sen, ja.
Och damen från skattverket?
Det också. Nu tvingas jag luncha med hans revisor.
Dinah, vet du vad? Han har gått för dan.
- Den jäveln! - Den jäveln!
Nu jävlar.
Vart ska du?
Ut igen och visa upp min rakning.
Hallå?
Ja, det är skatteverket. Hur kan jag hjälpa till?
Jag sa: "Dizzy, jag vet inte vad du spelar, men jag är i en annan tonart!"
Ja, Nanette. Tack.
Jag blandade den själv.
De ställer bara fram bourbon för de dricker inget annat.
Det är så trist.
Glad att kunna liva upp.
Jag såg dig på Wolford. Du är rolig.
Jag beundrar dig också.
Servera och håll alla runda under fötterna.
Det ska bli.
Du är vacker som en dag.
Du är inte heller så pjåkig, George.
Alla är på väldigt gott humör.
Alla har väldigt unga fruar.
Det är inte deras fruar. Är du redo att imponera?
Antingen det eller hoppa överbord och simma iland.
Ja. Jag är redo, kom igen.
Du har väl bättre skämt än så?
- Jadå. - Okej.
God kväll och ohoj!
Hur mår vi alla ikväll?
Vilket härligt upptåg, eller hur?
Att segla runt Manhattan.
Kombinationen av en svajande båt och dubbla bourbon.
Vad kan gå snett?
Jag är mrs Maisel, författare på Gordon Ford Show,
jag vill tacka för ert intresse
för vårt ödmjuka lilla program med de högsta tittarsiffrorna,
sug-på-den-pipan-du- och bolma-Jack Paar.
Här står jag på en båt full av herrar och pratar blöjsalva.
Nånstans längs East River finns kanske en manlig komiker
som pratar om elverktyg på en båt full av kvinnor.
Det är ironiskt att blöjsalvan Diddy Doo uppfanns av män.
Vi vet ju att män är universums herrar.
Hjul, eld, krig, et cetera.
Men bebisar? Inte riktigt deras domän, eller hur?
Varje gång en man håller i en bebis slutar det i tårar.
Och bebisen blir också ledsen.
Jag uppskattar er. Så otroligt.
Den här båten är full av de enda männen i Amerika
som faktiskt bryr sig om babysalva.
Men ärligt talat,
det största skälet till att ni bryr er är att den drar in massor med pengar.
Det näst största skälet är att era framtida tredje fruar
går i blöjor just nu
och ni vill inte göra det obekvämt för dem.
Det tycker jag är så snällt av er.
- Får jag ställa en fråga? - Ja.
- En fråga? - Ja.
Det är nåt jag inte förstår.
- Hoppas du inte säger nej. - Nej.
- Det handlar om min syster. - Va?
- Min syster. - Vem?
Hon har gått med i en nudistkoloni.
- Så vad jag vill veta... - Ja.
Vad ger man en nudist I födelsedagspresent?
Vilken sorts present köper man då?
David Weston!
Dig är det svårt att få tag i.
- Vem fan är du? - Susie Myerson.
Jag representerar James Howard, den lysande komikern
med dramatisk talang, som har provspelat för din krigsfilm
så där en fyra gånger nu?
Du skämtar.
Varför beställa Cobb-sallad när man ogillar bacon och ägg?
Hur vet du vad jag äter?
Min poäng är att du inte gör det.
Du borde gå.
Vi kan inte prata här.
Jag håller med.
Det är 80 grader här inne och akustiken är bedrövlig.
Ring mitt kontor och boka tid...
Jag har ringt dig under kontorstid, David.
Nonstop två dagar i sträck.
Du varken svarar eller ringer tillbaka.
Är vi gifta?
Jag behöver ett svar så grabben slutar tjata.
Han får mig att klättra på väggarna.
Du får fem dollar för vattnet.
Det är gratis. Ta en kanna.
Jag dör om jag rör mig. Ge mig det.
Okej, så vad blir det? Ja eller nej?
Tror du att jag ger dig ett svar här och nu?
Välj ett bara.
Han var väldigt bra, jag funderar än.
Allvarligt, David. Hör på, jag bryr mig inte ett skvatt.
Jag föredrar faktiskt ett nej.
Grabben är en fantastisk komiker.
Ärligt talat tjänar jag mycket mer pengar
om han turnerar.
Om han är ute i ett år, har jag en ny bil.
När han kommer tillbaka är han en stjärna.
Jag kan sätta ihop en hel världsturné.
Jag får flytta till landet med alla mina bilar.
Parkera dem överallt
och köra från den ena bilen till den andra hela dan.
Jobbar han för dig skulle du inte betala nåt
och det får jag acceptera
eftersom han så gärna vill göra den här löjliga filmen.
Det är det enda han vill. Han slutar inte tjata.
Jag vet faktiskt inte varför.
Jag läste manuset. Det är uselt, manuset är uruselt.
Vänta lite nu. Det är ett lysande manus.
Mannen som skrev det nominerades till en Oscar.
Vann han? Trodde inte det.
Det har problem i tredje akten.
Men gå vidare och gör vad du måste. Jag bryr mig inte.
- "Jag bryr mig inte"? Sa du det? - Japp.
- Att manus var uselt? - Just det.
Och allt detta på ett badhus för fikusar?
Jag anade var han höll till, men ville inte gå dit.
Han tvingade mig till det.
Hur var det? Badhuset.
Så många kukar.
Som jag föreställt mig.
Titta inte på mig så där.
Du avrådde honom från din artist.
Tvärtemot vad du skulle göra.
Det var mitt sista kort.
Han gillade James, men funderar även på Dick Gregory,
James Earl Jones. Det är hård konkurrens.
Nåt måste göras.
Hård.
Gå hem, Maggie.
Okej.
Jag kämpade för att komma därifrån.
Vilket tillfälle att dansa nakenconga.
Och nu då?
Vi väntar. Sen spyr vi och sen väntar vi.
Jag sajnade en duktig kabarésångare. Alltid nåt.
Det blir James glad att höra.
Vad sägs om vårt hemliga vapen? Vilken talang, va?
- Hysteriskt. - Tänk att blöjsalva kunde vara så roligt.
Allt som har med rumpor att göra är guld för en komiker.
Uppträder du ofta?
Varje kväll, faktiskt.
Hon borde vara med i programmet.
Det har jag aldrig tänkt på.
- Som vår talesperson. - Intressant.
Som vår roliga Diddy Doo-docka, som byter på en bebis.
Ja, och i bikini.
Ja, för moderskap kan vara sexigt.
Det var trevligt att prata med er, mina herrar.
Vi ses på kontoret, George.
Jag älskar den idén.
Det är det bästa jag har hört.
- Kom igen. - Jag måste jobba.
- Fem minuter. En dans. - Det är ingen musik.
Jag kan nynna nåt.
- Släpp mig. - Du är så söt.
- Kompis! - Ja?
Varför låter du inte damen jobba ifred?
Vi pratar bara.
Jag vet inte vad du lärt dig, men för det behövs inga händer.
Det var väl ingenting.
Man tar inte det som inte tillhör en.
Italiensk?
Så lustigt. Ge mig min kavaj.
Får man inte röra den?
- Lägg av. - Var inte det kul?
Du har sagt ditt.
Är den dyr? Den ser dyr ut.
Ge mig den!
Klär den mig? Jag vill bara prova.
Hade du nycklarna i den?
Nu svänger vi.
Så pinsamt.
Hallå där.
Susie från Susie Myerson och partner.
Jag representerar den här damen.
Det här är Alan Young som är jurist på NBC,
Barbara Stern, pressekreterare,
George Toledano, exekutiv producent.
- Susie är Midges manager. - Ingen advokat?
- Jag har ingen advokat. - Här är mitt kort.
Jösses, mjöldagg sprids fort.
Låt dem torka innan ni lägger undan dem.
Det här är ingen välkomstträff.
Gordon är strax här. Slå dig ner.
Tack.
Varför är du blöt? Varför har du jacka på dig?
Lång historia. Men den kan bli tung.
Ser man på. Ett brådskande möte, min favorit.
Vanligtvis hade jag varit rasande,
men jag var på ett djurhärbärge
som Hedy älskar, men inte jag, så kvällen är räddad.
Det här ser bra ut.
Nej. Det gäller en incident på båten.
- Vilken båt? - Båten. Sponsorfesten.
Blev den av?
De hade redan betalat.
- Var du ombord? - Ja.
- Varför? - För att hjälpa till.
- Är du sjökunnig? - Som underhållning.
- För sponsorerna? - Ja, för att hjälpa George.
Så båtfesten, som jag sa nej till, blev av ändå
och istället för mig skickade du henne?
En författare som skriver ett skämt i månaden?
Var Trudy upptagen?
Gigget gick bra. De älskade det.
Antalet skämt stiger stadigt.
Alla uppträdanden slutar i akuta möten.
Det handlar inte om uppträdandet.
Sluta vara så förtegen nu, min unga dam, och berätta varför vi är här.
Jag greps av kustbevakningen.
Får de det? Är vi fria nånstans i det här landet?
- Jag höll på Trudy. - Det var inte mitt fel.
En man gjorde närmanden mot en servitris,
så jag ingrep och allt gick över styr.
Till mig sa han att ingenting hände.
Han pratade bara med flickan när Midge överföll honom,
och slängde hans kavaj i floden!
Än sen? Han har säkert garderoben full.
- Vem var kräket? - En Diddy Doo-representant.
Blöjsalvan? Ska de sponsra showen?
Ser du, George. Det är därför.
Det här är inget stort problem.
Vad talar vi om? En tillrättavisning? En kemtvättsräkning?
Åtalet gäller personövergrepp och förargelseväckande beteende.
Åtalar de henne för övergrepp på nån som begår övergrepp?
- Det kommer mera. - Mera?
Vi var så pass långt från Manhattan
att vi juridiskt sett befann oss på internationellt vatten.
Vad?
Så Frankrike kan tycka till.
Frankrike? Som i landet "Frankrike"?
Idiotiskt.
- Det kommer mera. - Han sa "mera".
Fortsätt.
Eftersom plånboken låg i kavajen med hans pengar i,
och pengar på en båt räknas som en skatt,
så rubriceras det som sjöröveri.
Fan också. Du är pirat.
Herregud. Det här är mycket roligare än att rädda uttrar.
Skratta inte! Och varför är du här?
Jag har väl bara tur.
Pressen var där, de fotograferade,
och de har sökt Barbara för en kommentar.
- Och vems fel är det? - Hennes!
- Nej, det är ditt. - Mitt?
Du sa ja, trots att jag sa nej.
Barbara, som pressekreterare borde du ha tänkt efter.
Jag gjorde som George sa.
Jaså? Är det vår ursäkt?
- Gordon, var inte... - Jag måste gå.
Min bil väntar.
George, ingen bra vecka, gamle vän.
Men du fixar väl det här?
- Får hon inte sparken? - Nej.
Men jag ska gömma mina kvinnor och min skattkista. Alan?
Jag ser till att åtalet avskrivs.
Bra. Och Barbara, låt pressen säga vad de vill imorgon.
Låt världen veta att vi har en pirat i personalen.
- Det är inte över än. - Jo.
Såg ni Georges ansikte?
Jag har aldrig varit så här lycklig.
- Du är en sjuk jävel, Mike. - Ja. Okej.
Jag går hem och äter middag med min fru som omväxling.
Klockan är 22.30!
Vi är i New York. Var inte en sån lantis.
Jag fick behålla kavajen. Jag stal den inte.
Så en win-win alltså. Kom så delar vi en bulle.
Var ligger båten? Östra eller västra sidan?
Få mig inte att skratta nu.
Susie Myersons kontor. Det är inte han.
- Lägg på. - Ta det igen.
Du var lysande och han älskade dig.
- Sa han det? - Ja.
- Men han ringer inte? - Jodå.
Susie Myersons kontor. Inte han.
Lägg på.
Han kommer att ringa. Tro mig.
Jag måste ta en promenad.
Gå inte. Jag har goda föraningar.
"Föraningar"? Hur långt räcker det? Knappt till en enkelresa med tricken.
Susie Myerson och partner.
- Är det han? - Nej.
Lägg på!
Ska vi ställa in turnén tills vi vet?
- Nej. - Varför inte?
Vi har ingen turné. Jag hittade på det.
Herregud.
"Diana. Eller Didi som jag sa."
Gör du scenen igen? Sluta spela den. Sluta.
Susie Myerson och partner. Ja, sir, ett ögonblick.
David Weston på ettan.
David Weston på ettan...
- Säg att jag ringer upp. - Va? Susie!
Kör hårt.
Mr Weston, hon sitter i telefonen.
Det kan dröja ett tag, men hon ringer upp.
Ja, sir. Jag lovar. Hej så länge.
Susie, en liten fråga?
Fråga på bara.
Vad ska du ha på dig på Oscarsgalan?
Jag tar bästa stassen.
Ta den där scenen igen.
- Vill du det? - Ja.
Få se nu vad som är så speciellt.
"Hon hette Diana. Eller Didi som jag sa."
"Min barnvakt som jag ville gifta mig med,
"men hon ville att jag gjorde matteläxan. Det var bara därför..."
Hörde ni om Susie Myerson?
Hon fick med sin komiker i Westons nya film.
Han tar aldrig okända.
Hon ställde honom mot väggen.
- Hur då? - Hon överraskade honom.
Hon pluggade anatomi och låtsades vara kardiolog.
Stövlade in på dotterns bröllop.
Dök upp i hans baksäte.
Dök upp ur födelsedagstårtan.
I biktstolen på Saint Patrick's.
På Four Seasons.
Husan trodde de var kusiner.
Bokade ett angränsande rum på Hilton.
Tog LSD med honom och Timothy Leary.
Simmade upp honom i Palm Springs.
Herrejävlar!
Behöver ni en skjorta också, frun?
Ge mig rubbet, Jeeves.
Mrs Maisel! Snälla?
Mig? Är du säker?
Du säger allt jag tänker.
Ett otäckt samband.
Tack.
Ursäkta, får jag också en autograf?
Det var inte igår. Jag visste inte att du var i stan.
Jag försöker låta bli, men de har bra tjack där på hörnan.
- Bra föreställning. - Såg du den?
- Ja. Jag köpte biljett. - Fick du betala biljetten?
Första gången på 10 år.
Men jag hade gärna gjort det. Räknas det?
Okej. Tack ändå.
Får jag bjuda dig på middag?
Visst. Varför inte? Det finns ett bra ställe här i kvarteret.
Jag har aldrig sett dig utan kostym.
Jag förväntade mig dig i piratregalier.
Papegojan har ledigt.
Det var inte direkt hit jag tänkte ta dig.
Jaså? För snobbigt?
För klibbigt.
De kunde ju släcka några lampor.
Ingen fara. En slocknar snart.
Lill! Chokladmunk och kaffe blir min räddning.
Det ska bli.
Hejsan, konstapel Peluso!
Midge Maisel! Det var som sjutton.
Kul att se dig. Gordon, konstapel Peluso.
Han arresterar mig ibland.
Jaså? Kul att träffas.
- Du är killen från teve. - Just det.
Jag kände knappt igen dig utan kostym.
- Så hur är läget? - Jag är pirat.
Toppen!
Tack, hjärtat.
Trevligt att se dig utan uniform. Och du uppför dig nu.
Det går inte.
- Hur ofta har du blivit arresterad? - En dam avslöjar inget.
Låt oss hoppa över skaklarna.
- Vill du ha? - Visst.
Vår andra dejt borde bli på ett trevligare ställe.
Det är ingen dejt.
Säger du det? En kille håller på att dö där i hörnet.
Okej. En bättre första dejt.
Vi ska inte gå på dejt.
Då ligger vi med varandra.
Oromantiskt, men jag tar vad jag får.
- Gordon. - Bara en gång.
- Gordon. - Det blir fint.
Penthouse på The Carlyle, champagne, tofflor efteråt.
Eller medan, vad damen än vill.
En kyss? En riktigt fantastisk kyss?
Jag måste få gottgöra dig.
Utanför isen.
Det är du säkert. Men...
Men?
Gordon, om vi började nåt...
Vam sa nåt om en början?
Nån skulle få reda på det.
- Ingen skulle få reda på det. - Jodå.
- Fortsätt. - Sen skulle alla veta om det.
Inget skulle förändras för dig, men allt för mig.
Det tillåter jag inte.
Det blir fnitter och viskningar i damrummet.
Ta min toa. Den är bättre.
Handdukarna har mitt namn.
Plötsligt är jag bara "Gordons tjej".
Inte tjejen med de roliga skämten,
inte den enda kvinnliga författaren på landets bästa pratshow,
utan bara "Gordons tjej".
Men det har en fin klang. Det låter bra.
Allt arbete jag har lagt ned. Borta på ett ögonblick.
Då måste jag inskjuta att det inte blir på ett ögonblick.
Jag är uthållig.
Men ärligt talat, trots din kvickhet och charm...
Och ansiktet. Glöm inte det.
Om jag ligger med dig
och kommer med i programmet...
- Det gör du inte. - Låt mig avsluta.
- Om jag kommer med i programmet... - Det gör du aldrig.
Ser du? Du bara harvar på om fel saker. Håll tyst nu.
Om jag ligger med dig, när jag kommer med i programmet,
får jag aldrig veta om det är för att jag förtjänar det
eller för att jag ligger med dig.
Jag har ett fint hus i Nantucket.
Jag har cyklar... En av dem har korg.
Du ser ut som en flicka med korg.
Ett sista försök.
En dans åtminstone?
Kom igen.
Undertexter: Sara Ritzén Awunor
Kreativ ledare: Elsa Hallström