Kom an, Lu.
Låser du døren, vennen?
Drar nå, hva sa Edward?
Belte på.
Hvordan går det på skolen?
Lu...
Er det sant?
- Unnskyld? - Hvordan går det på skolen, sa jeg.
- Jeg er utestengt i to uker. - Skulle det være morsomt?
- Jeg har ikke tenkt så mye på det. - Forklar det for meg.
- Du rakk ikke avkjøringen. - Ok.
Edward vil ha nummeret ditt
- Vi var enige, Luana. - Det er lumpent...
Legg den vekk, ellers tar jeg den.
- Jeg vil ha en forklaring om skolen. - Vi tar det hos bestefar.
Hvor langt er det?
Hvis vi ikke stopper for mye, er vi der før det blir mørkt.
Skal noen fortelle meg det?
- Vet moren din om det? - Marty, jeg sa jo...
Prater du om Luana...? Jeg vil ikke uroe henne mer.
Nei, har du spurt Luana...
Hun bør kanskje ikke si at vi skal separeres.
Vil du blande henne inn i dette?
- Hva er det hun har gjort? - Han tok et dumt valg.
Kan ingen fortelle før jeg tar et dumt valg.
- Hva har du gjort? - Vi tar det hos bestefar.
Hva har du gjort?
Marty...! Å, herregud!
Stopp bilen!
Jøss!
Jeg skal holde det hemmelig at snek deg ut i går kveld.
Hva! Hvem var du med? Var du med Jalla? Hvem andre. Pokker ta deg, Luana!
- Det er ingen stor greie. - Jo, det er det! Husarrest i ett år.
Ikke si noe til bestemor om at vi skal separeres.
Hold øynene på veien.
Jeg tar med en kjole og et par ekstra bukser.
Og din gamle, skitne, grønne tyggeball.
Pappa leker kanskje med deg. Husker du pappas hus?
To kjoler?
Det er kanskje bedre å spørre om du husker pappa.
Han er kanskje veldig syk, Aubrey.
Husk det om han ikke vil leke, eller om du ikke vil leke, gamle gubbe.
Herregud, kanskje han...
Ha barmhjertighet... Han kanskje ikke vært så troende, men han er en god mann.
Og et av dine barn. Tilgi ham, selv om han har vært en løgnaktig drittsekk.
To par sko? Hva tror du...? Ok?
Ja, hvorfor ikke?
- Hvorfor får ikke hun vite? - Bestefar er syk... Vi er sammen ennå.
- Hei, mamma. - Hei, skatt.
- Så godt å se dere. - I like måte.
Hei, hvordan har du det?
- Du ser herlig ut, Bettye Sue. - Takk, Marty.
- Hvordan er det med ham? - Han er nok litt sulten.
Ingen fare. Han får noe når vi stopper.
- Er dere sultne? Skal jeg fikse til noe? - Nei, det er seks timers kjøring igjen.
Hvis du kjører fort.
- Får jeg hjelp deg med Aubrey. - Han kan sitte på fanget mitt.
Han kan sitte på Luanas fang. Hun elsker hunder.
Flink gutt. Sånn ja.
Hei, Aubrey.
Graham Dietz, Hillary Post og Nelson Mahone hilser.
Du ser litt trett ut, Marty.
Hvordan har du det, skatt? Jeg liker håret ditt.
Aubrey? Han syns håret ditt er herlig.
Været er litt fælt. Jeg er ikke akkurat lettskremt.
- Du er vakker. Er det bra med deg? - Takk.
Jeg drømte om dette i går. Om deg og meg... og du vet...
høstfarger, løv som faller...
mykt, ømt og sakte, som... liv.
Det var 26 grader på tirsdag.
Fordomsfull, ikke faen.
- Du trenger ikke gjøre dette. - Jeg sa jo at jeg skulle det.
Jeg har sagt at jeg skulle gjøre en masse ting, som jeg aldri har gjort.
Man må ta et smart valg.
- Ingen filosofi. Da gjør jeg det ikke. - Jeg setter pris på at du gjør det.
Det er derfor jeg gjør det.
- Du får en enorm kick av dette? - Og du havner i sjuende himmelen.
- Har Hugh smerter? - Han har antydet det.
- Hva? - Veldig sterke legemidler.
- Jeg vet ikke om han vil ta dem. - Hugh?
- Hva er galt med nyrene hans? - De holder på å gi opp.
- Er det sikkert? - Har han sagt det?
- Dr. Belmaraz ringte meg. - Legen hans?
Jeg antar det... eller sykepleier? Jeg har ikke sett ham på tre år.
- Skatt, han har tisset. - Helvete!
- Luana, ikke det ordet... - Se hva han gjorde!
- Stopp her borte. Stopp, sa jeg! - Ok, ok, ok.
La vinduet være litt åpent.
Det er bare litt tiss. Vi vasker kjolen.
Takk.
Kom, skatt.
Takk.
- Toalettene? - Mamma, jeg fikser det.
- Et bord for fire. - Denne veien.
- Fin rase. Ta vare på dere selv. - Takk. Ha det.
For en hyggelig mann. Har det du litt bedre?
Du virker litt roligere. Sånn ja, pust rolig.
- Vet du hvem hun var med? - Jalla og en annen ungdom.
En av Belamys sønner, tror jeg. De eier et meieri og isbaren.
Vet du hvor gammel...? Blås i det.
- Vil du ikke at hun skal vite? - Absolutt ikke.
Det var hyggelig i går kveld.
Jeg vil ikke blande henne inn i vårt lille maskespill.
Hun vil være delaktig og dele det som hender... alt.
- Alt? - Du vet hva jeg mener.
Var det like bra som Gretchen?
Han knuste min nese og tenner Gal
- Er det deg? - Er det deg?
- Hva vil du ha i dag? - Jeg vil ha...
Å, ja... Landskinke og scones og saus.
Og usøtet te.
Nei, jeg tar søtet iste.
- Her kommer en søta. - Du må bestille noe.
Gi henne en sjanse til å se på menyen.
- Stress, stress, stress... - Unnskyld, Luana. Les.
Varmt ostesmørbrød og root Beer.
- Hva var det? - Ingenting.
Vi møtte en kjempekoselig mann der ute. Han har en corgi. Spar restene.
- Har du leppestift? - Hva?
- Det syns knapt. - Fint.
- Tørk den av. - Det er jo bare...
Aubrey. Litt landskinke.
Hvor er klærne dine...? Luana!
- Så fort det går. - Hun er oppbrakt.
Mamma og stefaren min vet om i går kveld. Jeg har megaproblem.
Pappa overnattet, helsjukt hvorfor er Edward en dritt?
Hvor er sakene dine?
Ikke se ned. Ikke vikle deg inn.
- Ikke se opp, jeg spytter deg i øyet. - Jeg mener alvor.
- Pass så jeg ikke kaster deg ned. - Bare prøv.
- Chill, kaptein Jeg drar til kobbelet. - Koble hjertet mitt i stedet.
- Se til å gjøre jobben din. - Vil du komme opp hit?
Toppen!
Husker du, bestefar? Du var nok bare seks forrige gangen.
- Fem. - Du husker ham vel?
- Husker du hvordan han ser ut? - Lite grann.
- Han blir så glad å se deg. - Det kommer jeg også til å bli.
- Når er vi framme hos ham? - Antagelig når det mørkner.
Du kan ta en drink og legge deg tidlig. - Tekst Jalla at jeg ringer moren hennes.
Vi danset. Jeg husker at vi danset. Du og bestefar danset.
- Stemmer det? - Ja, absolutt. Vi danset alltid.
Til vi danset bort fra hverandre.
- Tror du det er mørkt før vi er framme? - Ja, det gjør jeg.
Vi kanskje burde stoppe så jeg kan lufte Aubrey igjen.
Jeg vil ikke ha flere ulykker i bilen.
- Han er alt hun har igjen. - Men vi, da?
Som partner, du vet hva jeg mener.
Jeg og Edward skulle se Gravity i dag. Han sa han var syk.
Nonnie så ham på kampen. skal din mamma og pappa bli sammen igjen?
- Vil noen ha iskrem? - Ja, jeg vil ha is.
Si at de andre varebilene har kjørt.
Takk.
- To kirsebæris? - Jeg og bestemor vil ha kirsebær.
- Hei, to kirsebær. - Vi har ikke mer
Ok, to vanilje i kjeks, en sjokolademilkshake, og... en jordbær...
i kjeks. Takk.
- Hvor gammel er han? - Han er en omplasseringshund.
Mener du Hugh? Denne er gammel, Hugh er 76.
- Hvor mye har han fortalt. Er han redd? - Jeg tror det.
Det hadde jeg ikke trodd før. Han er jo så rolig.
Men nå vil han at alle skal komme.
Jeg er lei for det.
- Luana? - Toalettet.
Han vil drepe meg. HJELP!
- Han vil ha iskremen. - Den er jo der.
Du sa at du ikke har sett ham på tre år. Når så du ham sist?
Mamma!
Da vi stoppet på forrige stedet før jeg mistet klærne...
Noen skrev: 'Han knuste nesen min og tennene' med leppestift på speilet.
- Hva mener du? - Det er det jeg ikke vet.
- Hvem brakk nesen? - Aner ikke. Hun har skrevet her også.
Det står: Han vil drepe meg, hjelp'. Samme sang ble spilt.
Hva skal vi gjøre? Vi må hjelpe henne, mamma!
- Hva syns du vi skal gjøre? - Ringe politiet, kanskje.
Klokken er kvart over fire og pappaen din venter på oss...
- Hold opp! - Ok. - Ta denne.
Vis meg. Kom.
- Unnskyld, det var ikke noe annet sted. - Det er ingen fare.
Har du tørket speilet? Det var skrevet med leppestift.
Det sto: 'Han vil drepe meg.'
- Hva holder du på med? - Det var der for to minutter siden.
Noen har tørket det bort. Jenta svever i livsfare. Hun kan bli myrdet!
Hva prater... Vent nå!
- Luana! - Hva?
Ikke skrik! Ro deg ned.
- Luana, vent. - Jeg er ikke babyen din.
- Jeg vet hva du føler om oss. - Det har ikke noe med dere å gjøre.
Jeg vet det. Jeg håper det går bedre. Vi prøver, vi håper.
- Jeg vil, men jeg kan ikke akkurat nå... - Mamma, la være.
- Hør på meg. - Hold opp.
- Hvorfor snek du deg ut? - Pappa overnattet.
Jeg er lei for det, men det betyr ikke at du kan snike deg ut.
- Hvem er gutten du var med? - Du kjenner ham ikke.
Jeg vil ikke at du skal høre på Jalla eller en gutt jeg ikke kjenner.
- Ok? - Hvem skal jeg da høre på?
Luana... vent. Skatt!
Vent!
Er du ok?
Hei! Ikke bruk alt varmtvannet!
Kom an.
- Har du løst mysteriet? - Nei, og jeg vil ikke prate om det.
- Noen vasket bort leppestiften. - Jeg vet at det gjorde det.
- Tror du jeg finner på det? - Var det noen andre som så det?
En jente på det første stedet.
- Sa hun det til noen? - Hvordan skal jeg vite det?
- Men nå så jeg det igjen. - Jeg sier ikke at du ikke gjorde det.
Visste noen som jobbet der noe? Var det noen som sa noe?
Jeg er på din side, uansett.
Vi dro jo så raskt at vi ikke rakk å spørre noen.
- Helvete! - Lu! - Er det ok for deg at hun banner?
Nei, absolutt ikke. Bare ikke be meg om å snu.
Det kom en slutt på sommeren på vårregn og rimfrost
Hans skjelmske mumling har tatt slutt
- Jeg tror at det er her. - Nei, det er det ikke.
- Har du vært her før? - Ja.
- Virkelig? - For tre år siden. Før han ble frelst.
- Har pappa blitt frelst? - Ja.
Du spøker. Hvordan det?
- Han søkte. - Etter hva?
Min søte, vi lar det være usagt
løftene, skjebnens fornektelse for alle løfter er alt brutt.
Vi elsker, men mens vi gjør det...
- Heldig for deg at de er sene. - Flaks er mitt mellomnavn.
Hvis de ikke dukker opp før sent, eller i morgen, da?
Hva får du ut av din endeløse pessimisme?
Det irriterer deg. Det er det gode med det.
- Hvor lenge var du der? - To dager.
Var det hyggelig? Du vet hva jeg mener.
- Har han wifi? - Nei, herregud.
Kabel, satellitt?
Han var ikke engang sikker på om han ville ha telefon.
Det var klassisk. Håpløst behagelig.
Der er det. Opp den veien.
- Var han syk da du var der? - Nei, bare det vanlige.
Han pleide å skrive til meg. Han nevnte aldri det hellige landet.
Er det sant? Gjorde han?
Det var som bare. Han gjorde endelig det han ville.
- Universets DJ. - Hva er det for musikk?
Det er sangen vår.
- Hugh, du ser godt ut. - Du er utslitt.
Husker du ham nå?
Hei, skatt.
- Har du ham? - Ok.
Hun er utvetydig en ung dame. En vakker ung dame.
- Akkurat som moren. - Og akkurat som bestemoren.
- Jeg skal vise deg rommet ditt. - Huset ser annerledes ut?
- Vi har jobbet med stedet. - Vi...? Det ser bra ut.
- Har du en hund? - Dette er kapteinen og hennes hund.
Dette er Jimmie. Dette er min kone, Bettye Sue, ekskone.
Hyggelig å treffe deg.
- Tasha. - Hei, hvordan står det til?
Hennes mann Marty. Dette er barnebarnet mitt, Luana.
Så hyggelig. jeg har hørt så mye om dere. Luana er et herlig navn.
- Dette er Aubrey. - Hei, Aubrey.
Dette er Cybil. Hun fyller to og hun er så glad alle kunne komme.
Nå tar vi noe å drikke.
- Champagne? - Eplesider.
- Beklager, Tash. - Glad for å få være med.
Luana, du får drikke så mye du vil.
Skål for menneskene og hundene jeg elsker mest i denne verden og neste.
- Hvor lenge? - To år for oss i kveld. Stor fest.
Gratulerer.
- Han henger visst med. - Hva med deg?
Du har gjort mye.
Vær så god.
Ok, vær så god.
- Hvilket er rommet ditt, Jimmie? - Jeg bor i huset på høyden.
- Den gamle jakthytta. - Den ser jo flott ut.
- Ha en hyggelig kveld nå. - Skal ikke du var med?
Nei, det er familiekveld. Jeg drar til skogs. Vi ses i morgen.
- Takk, kamerat. - Ingen årsak.
- Vil du ha hjelp? - Ta det rolig. Det er røde bønner, ris
Gumbo, frityrstekt okra, maisbrød, ananas.
Ser godt ut. - Luana...
Vær forsiktig. Det er varmt.
Kan dere sende tallerkenene deres?
Det lukter utsøkt.
O store ånd, vi er så takknemlige for provianten vår og boligen vår.
Og fortapt i lykken over å ha blitt gjenforent som familie.
Amen.
- Luana, har du spist Gumbo før? - Nei.
- Jeg håper du liker det. - Jeg også.
- Det var virkelig godt. - Utsøkt.
- Har Jimmie laget maten? - Jimmie er kaptein. Jeg er kokken.
- Du? - Ja.
- Når begynte du å lage mat? - Da ingen andre gjorde det.
Jeg hørte om din pilegrimsreise til Det hellige landet. Lærte du å be der?
Jeg har aldri riktig glemt hvordan det er å be.
- Den var ny. - Folk forandrer seg.
- Ok! - En god dag til...
Det er middag, hva?
- Takk, Hugh. - Fornøyelsen er på min side.
- Kokosnøtt... mammas favoritt. - Min også.
- Du må komme tilbake. - Hvordan går man ned i vekt med sånn mat?
- Hvordan fant du stedet? - Gjennom jobben i 62 eller 63.
Det var den beste forretningen i Appalachene.
Vi fraktet 100 tønner i uken med muldyrtog.
4000 liter per tur. Det var et familieforetak fra 1920-tallet.
Det var nyttårsaften og alt som hørte til ble servert.
Måneskinn i elven, høye snøfonner. Herlig.
I 2009 ble eiendommen til salgs.
Du har gjort en god jobb med den. Det ser helt annerledes ut nå.
Jimmie har hjulpet meg en hel del.
- Var Jimmie også på behandling? - Nei, nei.
Vi møttes på et møte i D.C.
Vi hadde sett hverandre på møte tidligere.
- Fins det noe sykehus her i nærheten? - Ja, i verdensklasse.
Er det Dr. Belmaraz?
Ja.
Hvordan ser prognosen ut?
Vi spiser dessert. Jeg forteller senere.
Godt?
Kyllinger, kaniner og om jeg får si det selv
en riktig god hage. Grønnsaker, urter
blomster...
Litt...
- Hva? - Ingenting.
- Ja da. Hva? - Jeg tenkte på Hugh som kaninoppdretter.
- Siden når da? - Et og et halvt år siden.
- Spiser du kaninene? - Ja, i morgen serverer jeg stifado.
- Jeg blir nok heller anorektisk. - Lu.
- Pappa, er det for din helses skyld? - Nei, da.
- Kan vi prate om helsen din nå? - Absolutt.
Hva burde vi vite?
- At dere er elsket. - Vi er alle urolige.
- Slapp av. - Det var derfor vi kom. Mamma ringte...
- En lege hadde sagt at... - At jeg holder på å bli gammel.
Det var ikke slik vi oppfattet det.
Hvordan oppfattet du det?
At nyrene dine holder på å gi opp. At du tar sterke medisiner.
Iblant har jeg det ikke så bra.
- Dialyse? - Nei, ikke ennå, Marty.
Er du døende, pappa? Er du det?
Hver dag.
- Tasha... - Hva er det?
Pappa, kan du ikke bare si hvordan du har det. Fortell hvor dårlig du er.
Nå holder det. Vi er alle utslitt.
Du slo meg i sjakk. Jeg ble sjakkmatt.
Kom an, gamle gutt. Vi går og laller, murmeldyr.
Kom an.
- Jeg vet ikke om han klarer trappene. - Jeg hjelper deg.
Pappa, kom ned og forklar litt bedre for oss.
Sånn er det alltid.
- Hvorfor er du sint på faren din? - Bestefar var helt annerledes før.
Vi må få vite hvordan han virkelig har det.
Han prøver alltid å unngå sannheten.
- Får jeg koble meg opp? - Ikke i kveld, skatt.
- Jeg kjører deg i morgen. - Gjør deg klar til å legge deg.
- Nå? - Les en bok. Du har et bibliotek her.
- Får jeg spørre om noe? - Ja da, skatt.
Ikke unngå sannheten. Holder dere to på å bli sammen igjen?
- Skatt, vi jobber med det. - Ja.
- Du skal bare vite at vi elsker deg. - Mer enn noe annet.
- Jeg vil bare vite hva som skjer. - Selvsagt, kom så går vi og legger oss.
- Han puster dårligere. - Jeg vet det.
- Jeg er urolig for ham. - Jeg vet det, B.
Tasha og Marty har problemer med hverandre.
Det merket jeg straks. Hun sa at de kjørte hit sammen.
- Hvordan er det med Luana? - Hun reagerer på ulike måter.
Tasha har vært grepet av sinnet sitt. Det er derfor hun har vært så...
Hvorfor skjer alt på en gang?
- Jeg har noe å si deg. - Hva? Å, nei, Hugh!
Nei, nei, nei, jeg har det bra. Jeg har det faktisk bedre.
Jeg har lengtet etter dette og jeg trodde ikke det skulle skje så raskt.
- Hva prater... - Jeg vil at du kommer tilbake.
- Jeg vil at det blir oss igjen. - Gud, du har det dårligere, hva?
Det har ikke noe med helsen å gjøre.
Jeg vil at vi tilbringer den tiden vi har igjen sammen.
Jeg elsker deg.
Jeg har alltid elsket deg.
Hva som enn har hendt eller vil skje vil jeg aldri å la deg bli til latter.
Jeg tenker ikke la deg gjøre deg selv til latter heller.
- Er det det du syns jeg gjør? - Du drikker fremdeles.
- Ikke på to år. - Vet du hvor ofte jeg har hørt det?
Jeg er glad for din skyld. Er det sant, håper jeg at det fortsetter.
Takk for bordbønnen, fra dypet av hjertet mitt.
Og fra samme sted sier jeg: Nei takk.
- Hvor syk er du? - Hvis Gud vil, forteller jeg i morgen.
Hun er så søt.
Marty...
Det går ikke.
- Vil du at jeg sover i stolen? - Skal jeg si hvor du skal sove?
Jøss!
Jeg vil at du skal forstår at det du sier påvirker datteren min.
- Datteren vår. - Vår.
Takk skal du ha. Jeg er klar over det.
Hun virker helt ødelagt. Hva skal mamma tro...
- Hun tar etter deg. - Marty, hun snek seg ut på gaten.
- Er det min feil? - Du så ikke ut til å bry deg da.
Du sa ikke noe til meg. Og enda viktigere, du sa ikke noe til henne.
Hun er din datter. Du bare ga blaffen i det.
Så dukker den smarte fyren opp og prøver å inngå en pakt med henne.
- Som om du solgte villaer. - Du var med på det.
- Jeg vil ikke krangle. - Du vet når du tar feil.
Har du sett tatoveringen hennes på ryggen?
Du gjør en sånn drittjobb med datteren vår...
Hysj, hysj... det er ingen fare.
- Du har det! - Luana lider fortsatt.
- Er forvirret. Hvorfor det, tror du? - Hennes gale mamma?
Du må innse fakta, Martin. Der er hennes løgnaktige og utro...
- Nonsens... Hold kjeft! - Du er i min pappas hus.
Han er døende. Luanda holder på å bryte sammen.
- Du bryter sammen. - Dra til helvete! Du kaller meg gal.
Du gjør ikke det. Ikke denne gangen.
Du kan ikke bare gå nå fordi det blir litt slitsomt.
Du tar fatt med det. Ta fatt med det.
Du driver oss bort.
Du driver bort datteren din og meg fordi du ikke kan ta et valg.
Bestem deg. Bestem deg!
- Bestem deg! - Hold opp!
Hva holder du på med?
Jeg skal slutte.
- Jeg skal dra. - Hva?
Jeg stikker.
- Et mareritt. - Hva var det, skatt?
Mannen med lastebilen og tatovering rundt øynene...
Han drepte henne. Jenta som skrev med leppestift på speilet.
- Hva sa du? - Jeg varmer litt melk.
- Hva var praten om en lastebil? - Det var noe som skjedde på veien.
Hun så noe... Han sa at hun så noe som var litt skremmende.
Hun har det vondt. Både jeg og hun.
- Tasha får henne til å sove. - Handler det om leppestiften på speilet?
Nei...
Det handler om Tasha og meg.
Vi har vært separert i noen måneder.
Tre måneder, for å være nøyaktig. Vi hadde ikke tenkt...
å snakke om det under disse omstendighetene.
- Men Luana visste det. - Ja, selvsagt.
Jeg overtalte henne til å tie om det, så skulle jeg tie om noe annet.
Vi har brutt opp, og...
det virker permanent.
Jeg er lei for det.
Det er over.
Det er virkelig det.
Jeg er så lei for det, virkelig.
Hugh...
med risiko for å bli en enda større dritt enn jeg alt vært.
Har du en drink?
- Er du sikker? - Sikker?
Jeg er sikker på at om jeg har vært yngre, hadde jeg banket deg.
Det var ganske stygt der oppe.
Hun... slo meg.
- Aldri mer. - Åpne den. Det er god bourbon.
Jeg er ikke ung nok. Det har ikke noe med deg og Tasha å gjøre.
Jeg har vært edru i to år. Jævlig frekt av deg å be meg om sprit.
- Unnskyld. - Si det til Tasha.
Er du rusfri?
En gang i uken kjører jeg til byen og handler.
Jeg klipper meg, treffer legen og sist går jeg til et spritutsalg.
Jeg kjøper en flaske sprit. Jeg oppbevarer den i skapet der.
De ligger der i tre-fire dager og så tar jeg den ut og knuser den
mot et tre, eller en stein. Jeg tilintetgjør den.
Når jeg gjør det yler jeg mot månen.
Og det ritualet beviser for meg at jeg har kontroll over livet mitt.
Jeg drikker ikke alkohol.
Det virker kanskje som et galt ritual hos en ubalansert person.
Men dumhet er den mest naturlige menneskelige egenskapen.
Som å svette.
- Er det budskapet fra Det hellige landet? - Amen, søster.
Siden vi åpner kan du vel også si hvor syk du er?
Nyrene mine er i permanent kaos. Leveren min er...
er mot alle odds urokkelig. Hjertet er sterkt.
- Du løy for å få oss hit. - Nei.
- Når kan vi treffe Dr. Belmaraz - Når hun er tilbake i byen.
- 'Hun', jeg trodde... Når kommer hun? - Det er like før.
- En oppgave er iallfall løst. - Jeg kan dra nå.
Smart, jeg gjør det. Drikk og kjør i fjellene midt på natten. Gjennomtenkt.
Kan du slutte!?
Hva sier Luana om dette?
Hun vet om at vi går fra hverandre. Hun hedret oss med en ryggtatovering.
- Hva slags tatovering? - Du var nesten bedre som fyllesvin...
- Hva har hun for tatovering på ryggen? - En fugl.
- Hva for fugl, en ørn, en papegøye? - En måke og hun er 12 år.
- Det burde være straffbart. - Skal Luana straffes?
- Det er hennes rygg. - Ja, men hun er 12.
- På hennes rygg. - Hun snek seg ut i går kveld.
Hun og en venn og en gutt snek seg ut og siden snek hun seg inn.
Tok du henne?
Hun har alt husarrest for at hun banner.
- Og leppestiften på speilet? - Vet ikke. Det er enda mer skremmende.
Mystisk lastebil og leppestift. Det er ikke bra.
Hold kjeft, Marty... - Hun hadde på seg leppestift.
Den var kanskje i vesken hennes eller kofferten?
Jeg nekter å gjennomsøke sakene hennes. Jeg spør henne.
God natt.
Ses vi i morgen?
Din jævel!
Vær så god.
Edward... Ed... Eddie.
Kom an, Sybil.
- Hei, hvordan har du det? - Hallo! God morgen, Sybil.
Vær så god.
- God morgen, Luana. - Hei, min skjønne.
- Er du sulten? - Ja.
- Er pappa ok? - Han er i sitt ess.
Vil du lage eggerøre? - Jeg sa jo at hun kunne det.
Hun sa: 'Nei, det kan hun ikke, og kan hun, så vil hun ikke.'
Jeg hørte at du ville online. Ta til venstre når du kommer ut på veien.
Etter en stund kommer en meksikansk restaurant som heter Mona's.
God morgen.
- Kunne du sovne igjen, skatt? - Ja, jeg er lei for det.
Ikke noe er verre enn et mareritt i et fremmed soverom.
Jeg er ikke enig.
- Ikke? - Nei.
Rør, rør, rør. Én, to, tre, fir...
Du burde kanskje dra herfra.
Jeg kan kjøre Luana og mamma tilbake i morgen.
Med leiebil, buss eller tog.
Jeg vet hvordan.
Jeg skal handle litt...
Jeg vet at du er oppbrakt.
Jeg vil at du skal vite hvor høyt jeg elsker deg.
Jeg vet det, pappa.
Har du tatt tog noen gang?
- Nei. - Ikke det?
Vet du hva? Jeg elsket å kjøre tog.
Jeg skulle gjerne tatt tog med deg.
Da jeg og bestemor Marcie og pappa pleide å dra fra Eugene til LA...
sov jeg i overkøyen. Det var så moro.
Jeg gikk til siste den vogna
og sto der og så hvordan sporene forsvant.
Konduktøren lot meg stå der. Jeg bare så sporene forsvinne.
Rundt en kurve eller på en rettstrekning.
Og så tenkte jeg på alle stedene jeg hadde sett
og jeg lengtet etter å se hvor vi skulle havne når toget stoppet.
Jeg er lei for det, skatt.
Vi skal treffes mye mer nå enn vi har gjort de siste ukene.
På telefon, sms eller Skype.
- Vi tar en togtur siden. - Ja.
Du er engelen min.
Du er den eneste jeg har møtt og kommer til å møte.
- Lov å være god. Lov det. - Det lover jeg, pappa.
Jeg elsker deg.
- Er du ok? - Ingen fare.
- Vil du hjem... til meg altså? - Jeg vil til Mona's.
- Hvor langt er det? Har de wifi? - Japp. Da tar vi den.
Se hvordan de sprader omkring. Noen ser fortapt ut.
'Hvor er jeg? Hvor skal jeg?'
Jeg vet at du liker kylling, men de ser ut til å nyte livet.
- Hei! - Å, hei!
Jeg spurte om Tasha ville ut og se på stedet, men hun ville bli inne.
- Hun er en byjente. - Jeg også, før jeg traff Hugh.
- Hvor møtte dere hverandre? - AA i D.C. og Charlottesville.
Vi bodde lenge i D.C. Det var der barna vokste opp.
Hugh har fortalt alt. Jeg vet hvor mye han savner deg og familien.
- Er han helt frisk, Jimmie? - Kjempebra. Hva med deg?
- Bra. Heter du Belmaraz til etternavn? - Nei.
Hvordan har du det?
- Har du passordet? - Cantina.
De sender meg til en pikeskole i Vermont I kveld!
Ring meg før de tar mobilen min!!!
Jeg må ta en telefon. Det haster.
Det handler om liv og død.
- Er du Theo? - Ja.
Hugh, venn av señor Belmaraz.
Ja, don Hugh. Det er stengt.
Hun må ta en viktig telefon.
Ja, vær så god.
Takk, bestefar.
Ikke dra.
Nummeret er enten stengt eller ikke i bruk.
Bilene på plass. Lastebiler og politibiler.
Kom an nå!
John, vi skal filme nå.
Prat med meg, gutter. Er dere på plass?
Farkostene er på plass.
Ok, vær så god.
Rull lyden... og begynn å filme.
Start filmingen.
- Vi er klare. Rop til henne. - Vær så god, begynn.
- Vis hendene! - Slipp våpenet!
- Slipp våpenet nå!
- Nå! - Tilbake! Tilbake, ellers dør hun!
Skrev du med leppestift på speilet? Skrev du at han ville knuse nesen din?
- Luana... - Supert!
- Det gikk dritbra. - Skulle han drepe deg?
- Tøyser du? - Dette er en feil.
Hei, forfølger du etter meg? Skygger du meg?
Vent, det er ok. Jeg er skuespiller.
Så sykt.
- Ikke forlat henne. - Det skal jeg ikke... Hvem da?
- Alle forsvinner bare. - Ikke jeg. Jeg er fortsatt her.
Hva er det som skjer? De spiller inn en film, toppen.
Men jeg vil vite...
Jeg vil vite hvorfor foreldrene mine skiller seg.
Jeg vet ikke. Jeg forstår ingenting lenger.
Det er ikke lett, Luana.
De spiller inn en film. Han skal ikke drepe henne.
Han er bare skuespiller i filmen.
Min venn... Jalla skal flytte.
Hun forlater meg virkelig.
Min beste venn i hele verden og det er ikke noe jeg kan gjøre med det.
Foreldrene mine skal virkelig skilles og jeg kan ikke gjøre noe med det.
Du kan ikke kontrollere andres liv.
- Hvorfor ikke? - Det er sånn verden er skapt.
Det fins ingen garantier. Man kan aldri være sikker.
Jeg ville at Betty Sue skulle komme til meg igjen.
Jeg kunne se oss... jeg kan se oss sammen for godt.
Men... hun kan ikke det.
Hun gjør ikke det, hun vil ikke. Man kan aldri vite.
- Det er trist. - Vel, det er ikke lykkelig.
Jeg vil være lykkelig. Jeg vil vite hvordan det ville føles.
Du gjør ting så lykkelige, så groovy.
- Hvordan kan jeg det? - Det er ikke et spørsmål om hvordan.
Man bare følger med i flyten. Når man er ung drømmer man om framtiden.
Når man er gammel, drømmer man om fortiden.
Lager dere en film?
- Så du det jeg skrev på speilet? - Ja.
De glemte å vaske det av.
- Det er bare feik. - Jeg beklager for misforståelsen.
- Aksepter unnskyldningen min. - Håper vi ikke ødela tagningen.
Vi fikk akkurat det vi ville. Kom tilbake og se når vi filmer det siste.
- Kom på avslutningsfesten. - Vi skal hjem og se hva familien vil.
Vi får se hva Luana vil gjøre. Takk skal dere ha.
Takk.
- Det kan bli moro. - Ja.
Du sa: 'Ikke forlat henne.' Hvem er hun?
Er det din venn Jalla?
Hør her. Du har ting inni deg. Det er bare du som vet om det.
Det er en ting du kan være sikker på. Jeg har ting du ikke vet om.
Du har ingen anelse hva jeg har inni meg.
Jeg er kanskje ikke syk. Jeg er kanskje ikke i klar for å forlate dette.
Vi har alle hemmeligheter. Men om vi gjemmer oss hele tiden
og later som om vil er noen andre, hvordan kan noen kunne finne oss da?
Ingen vet hva jeg har inni meg, bortsett fra en masse kjærlighet til Luana Cole.
- Wow, en film. - Jeg følte meg så dum.
Unnskyld meg. Jeg tvilte på deg.
Jeg trodde en gang på at månen i elven var virkelig.
Du er en masse ting, vennen, og du vil vokse opp og bli mye mer.
Men dum er du ikke.
Månen bodde kanskje i elven.
Tash, ikke pakk sakene mine i bilen.
Jeg tror jeg blir... en stund.
Hva var det jeg sa? Hva var det jeg sa?
Hei. vil du bli med på kino på lørdag?
- Er alt ok? - Perfekt.
Bestemor, får jeg be om en tjeneste?
Ja, du kan be meg om en tjeneste.
Kan du si noe til mamma så jeg får gå på kino på lørdag?
- Alene? - Med en venn.
- En gutt? - En gutt.
Kanskje det. Kanskje vi presenterer ham for mamma.
Hei, vil du komme og danse med de andre?
Det er ok.
Du har kommet langt over den elv av smerte vi alle har delt.
Jeg må tilbake til den gale sangen jeg liker.
Og du druknet ikke. Men du har fortalt mange løgner.
Jeg var veldig syk.
Syk av kjærlighet.
Nå føler jeg meg bedre. Alt er tillatt i kjærlighet og krig.
Det er jeg glad for. Jeg er stolt av deg.
Elskede, hvis du har tenkt å forlate meg, ikke kast meg mot trær eller en traktor.
Det gjør jeg ikke. Det lover jeg.
Hvis jeg har tenkt å forlate deg, kommer jeg til å holde det hemmelig.
- Ha det, bestemor. - Nå kan du komme oftere.
- Hyggelig å treffe deg. - Takk. Ha det bra.
Ha det.
- Hvor gammel er han? - 13.
- Hva heter han? - Edward.
Edward...