Kom nu, Lu.
Låser du døren, skat?
Kører nu, hvad sagde edward?
Sele på.
Hvordan går det i skolen?
Lu...
Er det sandt?
- Hvad? - Hvordan går det i skolen, sagde jeg.
- Jeg er bortvist i to uger. - Skulle det være morsomt?
- Det har jeg ikke tænkt over. - Forklar mig det.
- Du missede frakørslen. - Okay.
Edward vil have dit nummer
- Vi var jo enige, Luana. - Det er tarveligt...
Læg den væk, ellers tager jeg den.
- Jeg vil have en forklaring om skolen. - Vi taler om det hos morfar.
Hvor langt er der?
Hvis vi ikke standser for meget, er vi der, inden det bliver mørkt.
Vil nogen fortælle mig det?
- Ved din mor det? - Marty, jeg sagde jo...
Taler du om Luana...? Jeg vil ikke bekymre hende yderligere.
Nej, har du spurgt Luana...
Hun skal måske ikke sige, at vi er blevet separeret.
Vil du blande hende ind i det her?
- Hvad har hun gjort? - Hun tog en dum beslutning.
Vil ingen fortælle mig det, inden jeg tager en dum beslutning?
- Hvad har du gjort? - Vi taler om det hos morfar.
Hvad har du gjort?
Marty...! Åh, Gud!
Stands bilen!
Du milde!
Jeg ville holde det hemmeligt, at du listede ud i går aftes.
Hvad! Hvem var du sammen med? Jalla? Hvem mere? For pokker, Luana!
- Det er vel ikke så vigtigt. - Jo, det er! Udgangsforbud i et år.
Og sig intet til mormor om, at vi er blevet separeret.
Hold blikket på vejen.
Jeg tager en kjole og et par bukser med.
Og din gamle, beskidte, grønne tyggebold.
Far vil måske lege med dig. Kan du huske fars hus?
To kjoler?
Det er måske bedre at spørge, om du kan huske far.
Han er måske meget syg, Aubrey.
Så husk det, hvis han ikke vil lege, eller hvis du ikke vil lege, du gamle.
Du godeste, han er måske...
Bær over med ham... Han har ikke været så opmærksom, men han er en god mand
og et af dine børn. Tilgiv ham, selv om han var været fuld af løgn.
To par sko? Hvad siger du...? Okay?
Ja, hvorfor ikke.
- Hvorfor må hun ikke vide det? - Morfar er syg... Vi er stadig sammen.
- Hej, mor. - Hej, skat.
- Det er dejligt at se jer. - I lige måde.
Hej, hvordan har du det?
- Du ser vidunderlig ud, Bettye Sue. - Tak, Marty.
- Hvordan har han det? - Han er sikkert lidt sulten.
Det går nok. Han får noget, når vi standser.
- Er I sultne? Skal jeg lave noget mad? - Nej, der er seks timers kørsel tilbage.
Hvis du kører hurtigt.
- Lad mig hjælpe dig med Aubrey. - Han kan sidde på skødet.
Han kan sidde hos Luana. Hun elsker hunde.
Dygtig dreng. Sådan.
Hej, Aubrey.
Jeg skulle hilse fra Graham Dietz, Hillary Post og Nelson Mahone.
Du ser lidt træt ud, Marty.
Hvordan går det med dig, skat? Jeg synes om dit hår.
Aubrey? Han synes, dit hår er vidunderligt.
Vejret er lidt skræmmende. Jeg er ellers ikke nem at kyse.
- Du er så smuk. Går det godt med dig? - Tak.
Jeg drømte om det her i går. Om dig og mig... og du ved...
efterårets farver, faldende blade...
blødt, blidt og langsomt, som... liv.
Det var 26 grader i tirsdags.
Fordomsfuld, fint!
- Du behøver ikke gøre det her. - Jeg sagde jo, at jeg gerne ville.
Jeg har sagt, jeg ville gøre en masse ting, som jeg aldrig har gjort.
Man må tage en snu beslutning.
- Ingen filosofi. Så gør jeg det ikke. - Jeg påskønner virkelig, at du gør det.
Det er derfor, jeg gør det.
- Får du et enormt kick af det her? - Og du kommer i den syvende himmel.
- Har Hugh smerter? - Han har antydet det.
- Hvad? - Meget stærk medicin.
- Jeg ved ikke, om han vil tage den. - Hugh?
- Hvad er der galt med hans nyrer? - De er begyndt at svigte.
- Er det helt sikkert? - Har han sagt det?
- De ringede fra dr. Belmaraz. - Hans læge?
Det tror jeg... eller sygeplejerske. Jeg har ikke mødt ham i tre år.
- Skat, han har tisset. - For helvede!
- Luana, ikke det ord... - Se, hvad han har gjort!
- Stands herovre. Stands, sagde jeg! - Okay, okay, okay.
Lad vinduet stå lidt åbent.
Det er bare lidt tis. Vi vasker kjolen.
Tak.
Kom, skat.
Tak.
- Toiletterne? - Mor, jeg klarer det.
- Et bord til fire. - Denne vej.
- Fin race. Hav det godt. - Tak. Hej.
Sikke en sød mand. Har du fået det bedre?
Du virker lidt roligere. Ja, træk vejret roligt.
- Ved du, hvem hun var sammen med? - Jalla og en eller anden knægt.
En af Belamys sønner, tror jeg. De ejer et mejeri og isbaren.
Ved du, hvor gammel...? Glem det.
- Hun skal altså ikke vide noget? - Bestemt ikke.
Det var hyggeligt i går aftes.
Jeg vil ikke blande hende ind i vores lille spil.
Hun vil gerne være med og dele ud af, hvad der sker... Det hele.
- Det hele? - Du ved, hvad jeg mener.
Var det lige så godt som Gretchen?
Han smadrede min næse og mine tænder SKØR
- Er det dig? - Er det dig?
- Hvad ønsker I i dag? - Jeg vil gerne have...
Åh, ja... Landskinke og scones og sauce.
Og usødet te.
Nej, jeg tager sødet iste.
- Her kommer en skat. - Du skal bestille noget.
Lad hende lige se menukortet.
- Stress, stress, stress... - Undskyld, Luana. Læs.
Varm ostesandwich og ingefærdrik.
- Hvad er der? - Ingenting.
Vi mødte en rar mand udenfor. Han har en corgi. Gem resterne.
- Har du læbestift på? - Hvad?
- Det kan næsten ikke ses. - Fint.
- Tør det af. - Det er jo bare...
Audrey. Lidt landskinke.
Hvor er dit tøj...? Luana!
- Vi hygger os virkelig. - Hun er ked af det.
Mor og min stedfar ved besked om i går aftes. Jeg har megaproblemer.
Far sov her, underligt hvorfor er edward en skid?
Hvor er dine ting?
Se ikke ned. Du skal ikke filtre dig ind i det.
- Kig ikke op, jeg spytter dig i øjet. - Jeg mener det.
- Pas på, jeg ikke får dig væk herfra. - Prøv du bare.
- Rolig, kaptajn. Jeg driller bare. - Rør hellere mit hjerte.
- Sørg for at lave dit arbejde. - Vil du herop?
Alle tiders!
Kan du huske morfar? Du var vist kun seks år sidst.
- Fem. - Du kan da godt huske ham, ikke?
- Kan du huske, hvordan han ser ud? - Lidt.
- Han bliver glad for at se dig. - Jeg bliver også glad.
- Hvornår er vi fremme hos ham? - Sikkert når det bliver mørkt.
Du kan tage en drink og gå i seng Sms til Jalla, jeg ringer til hendes mor.
Vi dansede. Jeg kan huske, at vi dansede. Du og morfar dansede.
- Stemmer det? - Ja da. Vi dansede altid.
Indtil vi dansede væk fra hinanden.
- Tror du, det er mørkt, når vi er der? - Ja, det tror jeg.
Vi burde måske stoppe op, så jeg kan lufte Aubrey igen.
Jeg vil ikke have flere ulykker i bilen.
- Han er alt, hun har tilbage. - Hvad med os?
Som selskab, mener jeg.
Jeg og edward skulle se Gravity i dag. han sagde han var syg.
Nonnie så ham til kampen. skal din mor og far være sammen igen?
- Vil nogen have is? - Ja, jeg vil have gerne.
Sig, de andre varevogne er kørt.
Tak.
- To kirsebæris? - Jeg og mormor vil have kirsebær.
- Hej, to kirsebær. - De er udsolgt.
Okay, to vaniljestrut, en chokolademilkshake, og... en jordbær...
strut. Tak.
- Hvor gammel er han? - Han er en hittehund.
Mener du Hugh? Ham her er gammel, Hugh er 76.
- Hvor meget har han sagt? Er han bange? - Det tror jeg.
Det ville jeg ikke have troet før. Han er jo så rolig.
Men nu vil han have, at vi alle kommer.
Det gør mig ondt.
- Luana? - Toilettet.
Han slår mig ihjel. HJÆLP!
- Han vil have isen. - Den er jo der.
Du sagde, du ikke havde set ham i tre år. Hvornår så du ham sidst?
Mor!
Da vi standsede på det sidste sted, da jeg mistede mit tøj...
Nogen skrev: 'Han smadrede min næse og mine tænder' med læbestift på spejlet.
- Hvad mener du? - Det er jo det, jeg ikke ved.
- Hvem brækkede næsen? - Aner det ikke. Hun har også skrevet her.
Der står: 'Han slår mig ihjel, hjælp'. Den samme sang blev spillet.
Hvad skal vi gøre? Vi må da hjælpe hende, mor!
- Hvad synes du, vi skal gøre? - Ringe til politiet, måske.
Klokken er kvart over fire, og din far venter os...
- Stop nu! - Okay. Tag den her.
Vis mig det. Kom.
- Undskyld, der var ikke andre steder. - Det er helt i orden.
Har du tørret spejlet af? Det var skrevet med læbestift.
Der stod: 'Han slå mig ihjel'.
- Hvad er det her? - Det var der for to minutter siden.
Nogen har tørret det af. Pigen er i livsfare. Hun kan blive myrdet!
Hvad taler... Øjeblik!
- Luana! - Hvad?
Råb ikke! Fald nu ned.
- Luana, vent. - Jeg er ikke din baby.
- Jeg ved, hvad du føler for os. - Det har intet med jer at gøre.
Det ved jeg. Jeg håber, det går bedre. Vi forsøger, vi håber.
- Jeg vil, men jeg kan ikke lige nu... - Mor, hold nu op.
- Hør på mig. - Stop.
- Hvorfor listede du ud? - Far overnattede hos os.
Undskyld. Men det betyder ikke, at du må liste ud.
- Hvem er drengen, du var sammen med? - Du kender ham ikke.
Du skal ikke lytte til Jalla eller en dreng, jeg ikke kender.
- Okay? - Hvem skal jeg så lytte til?
Luana... vent. Skat!
Vent nu!
Er du okay?
Hallo! Brug ikke alt det varme vand!
Kom.
- Har du løst mysteriet? - Nej, og jeg vil ikke tale om det.
- Nogen vaskede læbestiften væk. - Jeg ved, at de gjorde det.
- Tror I, jeg finder på det? - Var der andre, der så det?
En pige det første sted.
- Sagde hun det til nogen? - Hvordan skulle jeg vide det?
- Men nu så jeg det igen. - Jeg siger ikke, at du ikke gjorde det.
Så nogen af de ansatte noget? Var der nogen, der sagde noget?
Jeg er altså på din side.
Vi kørte jo så hurtigt, at vi ikke nåede at spørge nogen.
- For helvede! - Lu! Er det i orden, at hun bander?
Nej, bestemt ikke. Men bed mig ikke vende om.
Der blev slut på sommeren på forårsregn og rimfrost
Hans skuespil har nået sin slutning
- Jeg tror, det er her. - Nej, det er det ikke.
- Har du været her før? - Ja.
- Virkelig? - For tre år siden. Inden han blev frelst.
- Er far blevet frelst? - Ja.
Du laver sjov. Hvordan?
- Han søgte. - Efter hvad?
Min kære, vi glemmer det usagte
løfterne, skæbnens fornægtelse, for alle løfter er allerede brudt.
Vi elsker, men mens vi gør det...
- Du er heldig, at de er forsinkede. - Heldig er mit mellemnavn.
Sæt nu de først kommer meget sent, eller måske i morgen?
Hvad får du ud af din endeløse pessimisme?
Det plager dig. Det er sagen.
- Hvor længe var du der? - To dage.
Var det rart? Du ved, hvad jeg mener.
- Har han wifi? - Nej, for pokker.
Kabel, satellit?
Han var ikke engang sikker på, om han ville have telefon.
Det var klassisk. Håbløst behageligt.
Der er det. Op ad den vej.
- Var han syg, da du var her? - Nej, kun det sædvanlige.
Han skrev tit til mig. Han nævnte aldrig Det Hellige Land.
Er det sandt? Gjorde han?
Det var pokkers. Han gjorde endelig, hvad han gerne ville.
- Universet DJ. - Hvad er det for noget musik?
Det er vores sang.
- Hugh, du ser godt ud. - Du ser træt ud.
Kan du huske ham?
Hej, skat.
- Har du ham? - Okay.
Hun er utvetydigt en ung dame. En smuk, ung dame.
- Ligesom sin mor. - Og ligesom sin mormor.
- Kom, jeg viser jer, hvor I skal sove. - Hvad er der sket?
- Vi har arbejdet med stedet. - Vi...? Det ser fint ud.
- Har du hund? - Hils på kaptajnen og hendes hund.
Det her er Jimmie. Det er min kone, Bettye Sue, ekskone.
Hyggeligt at møde dig.
- Tasha. - Hej.
Hendes mand Marty. Det her er mit barnebarn, Luana.
Dejligt. Jeg hare hørt en masse om jer. Luana er et vidunderligt navn.
- Det her er Aubrey. - Hej, Aubrey.
Det her er Cybil. Hun fylder to og er glad for, at alle kunne komme.
Nu skal vi have noget at drikke.
- Champagne? - Æblecider.
- Beklager, Tash. - Glad for at være med.
Luana, du kan drikke så meget, du vil.
Skål for de mennesker og hunde, jeg elsker mest i denne og næste verden.
- Hvor længe? - To år for os i aften. Stor fest.
Tillykke.
- Han klarer sig fint. - Hvad med dig?
Du har fået lavet en masse.
Værsgo.
Okay, værsgo.
- Hvilket er dit værelse, Jimmie? - Jeg bor i huset på bakken.
- Den gamle jagthytte. - Den ser meget fin ud.
- Hav en dejlig aften. - Skal du ikke være med?
Nej, det er familieaften. Jeg tager ind i skoven. Vi ses i morgen.
- Tak, ven. - Ingen årsag.
- Vil du have hjælp? - Tag det roligt. Der er røde bønner, ris
gumbo, friteret okra, majsbrød, ananas.
Det ser godt ud. Luana...
Vær forsigtig. Det er varmt.
Vil I sende jeres tallerkener?
Det dufter godt.
O, Store ånd, vi er taknemmelige for vor proviant og vor bolig.
Og fortabt i lykke over at være blevet genforenet som familie.
Amen.
- Luana, har du smagt gumbo før? - Nej.
- Jeg håber, du synes om det. - Det gør jeg også.
- Det er meget lækkert. - Udsøgt.
- Har Jimmie lavet maden? - Jimmie er kaptajn. Jeg er kok.
- Er du? - Ja.
- Hvornår begyndte at du lave mad? - Da ingen andre gjorde det.
Jeg hørte om din pilgrimsrejse til Det Hellige Land. Lærte du at bede der?
Jeg har aldrig glemt helt, hvordan det er at bede.
- Det var nyt. - Folk forandrer sig.
- Okay! - En god dag til...
Det er middag, ikke?
- Tak, Hugh. - Glæden er på min side.
- Kokosnød... mors livret. - Og min.
- Du må komme tilbage. - Hvordan taber man sig med denne mad?
- Hvordan fandt du stedet her? - Gennem arbejdet, i 62 eller 63.
Det var den bedste handel i Appalacherne.
Vi transporterede 100 tønder om ugen med muldyr.
400 liter ad gangen. Det var et familieforetagende i 20'erne.
Det var nytårsaften, og vi fik det hele.
Måneskin i floden, høje snedriver. Vidunderligt.
I 2009 kom ejendommen til salg.
Du har lavet et flot stykke arbejde. Her ser helt anderledes ud nu.
Jimmie har hjulpet mig en hel del.
- Var Jimmie også i behandling? - Nej, nej.
Vi mødtes ved et møde i D.C.
Vi havde mødtes før.
- Er der et hospital i nærheden? - Ja, i verdensklasse.
Er det dr. Bellmaraz?
Ja.
Hvordan ser prognosen ud?
Vi spiser dessert. Jeg fortæller om det senere.
Lækkert?
Høns, kaniner, og hvis jeg selv må sige det
en rigtig god have. Grøntsager, urter
blomster...
Lidt...
- Hvad? - Ikke noget.
- Jo. Hvad er der? - Jeg tænkte på Hugh som kaninopdrætter.
- Siden hvornår? - Halvandet år.
- Spiser du kaninerne? - Ja, i morgen serverer jeg kaningryde.
- Jeg vil hellere være anorektisk. - Lu.
- Far, er det på grund af helbredet? - Nej da.
- Kan vi tale om dit helbred nu? - Gerne.
Hvad bør vi vide?
- At I er elskede. - Vi er alle sammen bekymrede.
- Tag det roligt. - Det var derfor, vi kom. Mor ringede...
- En læge havde sagt, at... - At jeg er ved at blive gammel.
Det var ikke sådan, vi opfattede det.
Hvordan opfattede I det?
At dine nyrer var ved at give op. At du tager stærk medicin.
Af og til har jeg det ikke så godt.
- Dialyse? - Nej, ikke endnu, Marty.
Er du døende, far? Er du?
Hver dag.
- Tasha... - Hvad er der?
Far, kan du ikke bare sige, hvordan du har det? Hvor syg du er.
Nu er det nok. Alle er udmattede.
Du slog mig i skak. Jeg er skakmat.
Kom så, du gamle. Nu skal vi i seng, sovetryne.
Kom så.
- Jeg ved ikke, om han kan klare trappen. - Jeg hjælper dig.
Far, kom ned og forklar tingene for os.
Sådan er det altid.
- Hvorfor er du vred på din far? - Morfar var helt anderledes før.
Vi må finde ud af, hvordan han virkelig har det.
Han forsøger altid at undgå sandheden.
- Må jeg gå på nettet? - Ikke i aften, skat.
- Jeg kører dig i morgen. - Gør dig klar til at gå i seng.
- Nu? - Læs en bog. Du har et bibliotek her.
- Må jeg spørge om noget? - Ja da, skat.
Snak nu ikke udenom. Er I to ved at finde sammen igen?
- Skat, vi arbejder på det. - Ja.
- Du må ikke tvivle på, at vi elsker dig. - Højere end noget andet.
- Jeg vil bare vide, hvad der sker. - Selvfølgelig. Nu går vi i seng.
- Han trækker vejret dårligere. - Ja.
- Jeg er bekymret for ham. - Det ved jeg, B.
Tasha og Marty har problemer med hinanden.
Det bemærkede jeg straks. Hun sagde, de kørte hertil sammen.
- Hvordan går det med Luana? - Hun reagerer på forskellige måder.
Tasha har været besat af sin vrede. Det er derfor, hun har været så...
Hvorfor sker alt på en gang?
- Jeg har noget, jeg vil fortælle dig. - Hvad er det? Åh, nej, Hugh!
Nej, nej, nej, jeg har det godt. Jeg har faktisk fået det bedre.
Jeg har set frem til det her, men troede ikke, det ville komme så hurtigt.
- Hvad taler du... - Jeg ønsker, at du kommer tilbage.
- Jeg ønsker, at det bliver os igen. - Du har altså fået det værre?
Det har intet med helbredet at gøre.
Jeg synes, at vi skal tilbringe den tid, vi har tilbage, med hinanden.
Jeg elsker dig.
Jeg har altid elsket dig.
Hvad der er sket eller vil ske, vil jeg ikke gør dig til grin.
Men jeg vil heller ikke lade dig gøre dig selv til grin.
- Synes du, jeg gør det? - Du drikker stadig.
- Det er to år siden. - Ved du, hvor tit jeg har hørt det?
Jeg er glad på dine vegne. Er det sandt, håber jeg, det varer ved.
Tak for bordbønnen, af hele mit hjerte.
Og fra samme sted siger jeg: Nej tak.
- Hvor syg er du? - Hvis Gud vil fortæller jeg det i morgen.
Hun er meget sød.
Marty...
Jeg kan ikke.
- Skal jeg sove i lænestolen? - Skal jeg afgøre, hvor du skal sove?
Du milde!
Du skal forstå, at det, du siger, påvirker min datter.
- Vores datter. - Vores.
Tak skal du have. Jeg er klar over det.
Hun lyder som udskud. Hvad skal min mor tro...
- Hun efterligner dig. - Marty, hun listede ud.
- Er det min skyld? - Det plagede dig ikke tidligere.
Du sagde intet til mig. Og endnu vigtigere, du sagde intet til hende.
Hun er din datter. Men du var ligeglad.
Så dukker det kloge mand op og forsøger at indgå en pagt med hende.
- Som om du solgte huse. - Du var jo med på det.
- Jeg vil ikke skændes. - Du ved, når du tager fejl.
Har du set hendes tatovering på ryggen?
Du er elendig til at opfostre vores datter...
Sh, sh... Det går fint.
- Du har det! - Luana lider stadig.
- Hun ved ikke, hvorfor du stadig tror det - Hendes skøre mor?
Se det i øjnene, Martin. Der er hendes løgne og bedrag...
- Din indskrænkede... Klap nu i! - Du er i min fars hus.
Han er døende. Luanda er ved at bryde sammen.
- Du bryder sammen. - Rend mig! Du kalder mig skør.
Du gør det ikke. Ikke denne gang.
Du kan ikke bare gå, fordi det bliver lidt hårdt.
Du gør noget ved det. Gør noget ved det.
Du støder os fra dig.
Du støder din datter og mig fra dig, fordi du ikke kan tage en beslutning.
Bestem dig. Bestem dig!
- Bestem dig! - Stop nu!
Hvad vil du gøre?
Jeg stopper.
- Jeg går. - Hvad?
Jeg går nu.
- Ond drøm. - Om hvad, skat?
Manden med lastbilen og en tatovering rundt om øjnene...
Han dræbte hende. Pigen, der skrev med læbestift på spejlet.
- Hvad sagde du? - Jeg varmer lidt mælk.
- Hvad var det med en lastbil? - Det var noget, der skete på vejen.
Hun så noget... Hun sagde, hun havde set noget, det var lidt skræmmende.
Hun har det dårligt. Både jeg og hun.
- Tasha får hende til at sove. - Handler det om læbestiften på spejlet?
Nej...
Det handler om Tasha og mig.
Vi har været separeret i nogle måneder.
Tre måneder, for at være præcis. Vi havde ikke tænkt os...
at tale om det under disse omstændigheder.
- Men Luana vidste det. - Ja, selvfølgelig.
Hvis hun tav om det, ville jeg tie om noget, hun har gjort.
Vi er gået fra hinanden, og...
det ser ud til at være permanent.
Det gør mig ondt.
Undskyld.
Det er slut.
Det er det.
Jeg er meget ked af det.
Hugh...
med risiko for at være en endnu større skid, end jeg har været.
Har du noget at drikke?
- Er du sikker? - Sikker?
Jeg er sikker på, at hvis jeg havde været yngre, havde jeg tævet dig.
Det var ret ubehageligt ovenpå.
Hun... slog mig.
- Aldrig mere. - Åbn den. Det er en god bourbon.
Jeg er ikke ung nok. Det har intet med dig og Tasha at gøre.
Jeg har været tørlagt i to år. Det er frækt af dig at bede mig om sprut.
- Undskyld. - Sig det til Tasha.
Er du tørlagt?
En gang om ugen kører jeg ind til byen og køber ind.
Jeg bliver klippet, er hos lægen, og så går jeg ind i en vinhandel.
Jeg køber en flaske spiritus. Jeg opbevarer den i skabet der.
Den ligger der i 3-4 dage, og så tager jeg den og smadrer den
mod et træ eller en sten. Jeg ødelægger den.
Mens jeg gør det, hyler jeg mod månen.
Den indsats beviser for mig, at jeg har kontrol over mit liv.
Jeg drikker ikke alkohol.
Det lyder måske som et sygt ritual hos en forrykt person.
Men dumhed er den mest naturlige menneskelige egenskab.
Ligesom at svede.
- Er det budskabet fra Det Hellige Land? - Amen, søster.
Eftersom vi har åbnet os, kan du jo fortælle os, hvor syg du er.
Mine nyrer er i permanent kaos. Min lever er...
er mod alle odds urokkelig. Og hjertet er stærkt.
- Du løj altså for at få os hertil. - Nej.
- Hvornår kan vi tale med dr. Belmaraz? - Når hun kommer tilbage.
- 'Hun'? Hvornår kommer hun? - Når som helst.
- En opgave er i hvert fald løst. - Jeg kan tage af sted nu.
Fint! Ja, gør det. Drik og kør gennem bjergene midt om natten. Gennemtænkt.
Hold nu op, I to!
Hvad siger Luana til det her?
Hun ved, at vi går fra hinanden. Hun kvitterede med en rygtatovering.
- Af hvad? - Du var næsten bedre som drukmås...
- Hvad fik hun tatoveret? - En fugl.
- En ørn, en papegøje? - En måge, og hun er 12 år.
- Det burde være strafbart. - Skal Luana straffes?
- Det er på hendes ryg. - Ja, men hun er 12 år.
- På hendes ryg. - Hun listede ud i går aftes.
Hun og en ven og en dreng gik ud, og så listede hun ind.
Greb I hende i det?
Hun havde udgangsforbud i forvejen, fordi hun bander.
- Og læbestiften på spejlet? - Det er endnu mere foruroligende.
Mystisk lastbil og læbestift. Det er ikke godt.
Klap i, Marty... Hun havde læbestift på.
Hun havde måske en i en taske?
Jeg vil ikke rode i hendes ting. Jeg spørger hende bare.
Godnat.
Ses vi i morgen?
Din skiderik!
Værsgo.
Edward... Ed... Eddie.
Kom nu, Sybil.
- Hej, hvordan går det? - Hej! Godmorgen, Sybil.
Værsgo.
- Godmorgen, Luana. - Hej, skønhed.
- Er du sulten? - Ja.
- Er far okay? - Han er i topform.
Vil du lave røræg? Jeg sagde jo, at hun kunne.
Hun sagde: 'Nej, det kan hun ikke, og kan hun, så vil hun ikke.'
Jeg hørte, at du ville på nettet. Gå til venstre, når du kommer ud på vejen.
Så kommer du til en mexicansk restaurant, som hedder Mona's.
Godmorgen.
- Kunne du falde i søvn igen, skat? - Ja, og undskyld.
Intet er værre end et mareridt i et fremmed soveværelse.
Jeg er ikke enig.
- Ikke? - Nej.
Rør, rør, rør. En, to, tre, fire...
Det er nok bedste, hvis du rejser.
Jeg kan køre Luana og mor tilbage i morgen.
Med lejebil, bus eller tog.
Jeg ved hvordan.
Jeg skal lige købe...
Jeg ved, at du er vred.
Men du skal vide, hvor højt jeg elsker dig.
Det ved jeg, far.
Har du prøvet at køre med tog?
- Nej. - Har du ikke?
Ved du hvad? Jeg elskede at køre med tog.
Jeg ville gerne køre i tog med dig.
Da jeg og farmor Marcie og far kørte fra Eugene til LA.
Jeg sov i overkøjen. Det var sjovt.
Jeg gik ned til den sidste vogn
og stod og så sporet forsvinde.
Konduktøren lod mig stå der. Jeg så bare sporet forsvinde.
Omkring en kurve eller på et lige stræk.
Og så tænkte jeg på alle de steder, jeg havde været
og jeg glædede mig til at se, hvor vi var, når toget standsede.
Jeg er ked af det, skat.
Du vil se meget mere til mig, end du har gjort de seneste uger.
Via telefon, sms eller Skype.
- Vi tager på en togrejse. - Ja.
Du er min engel.
Du er den eneste, jeg har mødt og kommer til at møde.
- Lov mig at være god. Lov mig det. - Det lover jeg dig, far.
Jeg elsker dig.
- Er du okay? - Ja.
- Vil du hjem... til mig? - Jeg vil til Mona's.
- Hvor langt er der? Har de wifi? - Ja. Så kører vi.
Se, hvordan de spankulerer omkring. Nogle ser vildfarne ud.
'Hvor er jeg? Hvor skal jeg hen?'
Jeg ved, du er glad for kylling, men de virker så glade for at være i live.
- Hej! - Hej!
Jeg spurgte, om Tasha ville ud og se stedet, men hun ville blive inde.
- Hun er en bypige. - Også jeg, før jeg mødte Hugh.
- Hvor mødtes I? - AA i D.C. og Charlottesville.
Vi boede længe i D.C. Det var der, børnene voksede op.
Hugh har fortalt det hele. Jeg ved, hvor meget han savner dig og familien.
- Hvordan har han det, Jimmie? - Rigtig godt. Hvad med dig?
- Godt. Hedder du Belmaraz til efternavn? - Nej.
Hvordan har du det?
- Har du kodeordet? - Cantina.
De sætter mig i en pigeskole i Vermont I AFTEN!
Ring mig inden de tager min mobil!!!
Jeg skal lige ringe. Det er akut.
Det handler om liv og død.
- Er du Theo? - Ja.
Hugh, en ven af señor Belmeraz.
Ja, don Hugh. Vi har lukket.
Hun skal ringe en vigtig samtale.
Ja, værsgo.
Tak, morfar.
Forsvind ikke.
Nummeret er enten lukket, eller også anvendes det ikke længere.
Bilerne på plads. Lastbiler og politibiler.
Kom nu!
John, vi skal filme nu.
Sig noget, folkens. Er I på plads?
Køretøjerne er på plads.
Okay, værsgo.
Kør lyd... og optagelse.
Begynd optagelse.
- Vi er klar. Råb til hende. - Værsgo.
- Vis mig hænderne! - Slip våbnene!
- Slip våbnene nu!
- Nu! - Bak! Bak, ellers dør hun!
Skrev du med læbestift på spejlet? At han ville smadre din næse?
- Luana... - Kanon!
- Det gik rigtig godt! - Ville han dræbe dig?
- Laver du sjov? - Det er en fejltagelse.
Hej, følger du efter mig? Følger du efter mig?
Tag det roligt. Jeg er skuespiller.
Det er underligt.
- Forlad hende ikke. - Det gør jeg ikke... Hvem?
- Alle forsvinder bare. - Ikke jeg. Jeg er her stadig.
Hvad er det, der foregår? Ja, de indspiller en film.
Men jeg vil gerne vide...
Jeg vil vide, hvorfor mine forældre vil skilles.
Jeg ved det ikke. Jeg forstår ingenting længere.
Det er ikke let, Luana.
De indspiller en film. Han vil ikke dræbe hende.
Han er bare skuespiller i filmen.
Min veninde, Jalla, skal flytte.
Hun forlader mig.
Min bedste ven i hele verden, og der er intet, jeg kan gøre ved det.
Mine forældre skal skilles, og jeg kan ikke gøre noget ved det.
Du kan ikke kontrollere andres liv.
- Hvorfor ikke? - Det er sådan, verden er skabt.
Der er ingen garantier. Man kan aldrig være sikker.
Jeg ville gerne have, at Betty Sue komme tilbage til mig.
Jeg kunne se os... jeg kan se os sammen for evigt.
Men... det kan hun ikke.
Hun gør det ikke, hun vil ikke. Man kan aldrig vide sig sikker.
- Det er sørgeligt. - Ja, det er ikke lykkeligt.
Jeg vil være lykkelig. Jeg vil vide, hvordan det føles.
Du gør ting meget lykkelige, meget seje.
- Hvordan skulle jeg kunne det? - Det er ikke et spørgsmål om hvordan.
Man følger bare med strømmen. Når man er ung, drømmer man om fremtiden.
Når man er gammel, drømmer man om fortiden.
Nå, I laver en film?
- Så du det, jeg skrev på spejlet? - Ja.
De glemte at fjerne det.
- Det er bare en film. - Jeg er ked af misforståelsen.
- Tag imod min undskyldning. - Vi ødelagde vel ikke optagelsen?
Vi fik, hvad vi ønskede. Kom og se, når vi filmer det sidste.
- Og kom til afslutningsfesten. - Vi skal hjem og se, hvad familien laver.
Vi får se, hvad Luana har lyst til. Tak skal I have.
Tak.
- Det kunne være sjovt. - Ja.
Du sagde: 'Forlad hende ikke.' Hvem er hun?
Er det din ven Jalla?
Hør her. Du har ting i dig. Det er kun dig, der ved det.
Det er en ting, du kan være sikker på. Jeg har ting, du ikke kender til.
Du har ingen idé om, hvad jeg har inde i mig.
Jeg er måske ikke syg. Jeg er måske ikke parat til at forlade alt det her.
Alle har hemmeligheder. Men hvis vi gemmer os hele tiden
og foregiver at være en anden, hvordan skulle andre så kunne finde os?
Ingen ved, hvad jeg har indenbords, ud over en masse kærlighed til Luana Cole.
- Wow, en film. - Jeg følte mig så dum.
Undskyld. Jeg tvivlede på dig.
Engang troede jeg, at månen i floden var virkelig.
Du er en masse ting, skat, og du vokser op og bliver meget mere.
Men dum er du ikke.
Månen boede måske i floden.
Tash, pak ikke mine ting i bilen.
Jeg tror, jeg bliver her... en tid.
Hvad var det, jeg sagde? Hvad var det, jeg sagde?
Hej vil du med i biografen på lørdag?
- Er alt okay? - Perfekt.
Mormor, må jeg bede dig om en tjeneste?
Ja, det må du gerne.
Vil du sige noget til mor, så jeg må gå i biografen på lørdag?
- Alene? - Med en ven.
- En dreng? - En dreng.
Måske. Vi kan måske præsentere ham for din mor.
Hej, vil du komme og danse med de andre?
Det er okay.
Du er kommet langvejs fra for den flod af smerte, vi alle har delt.
Jeg skal tilbage til den tossede sang, jeg holder af.
Og du druknede ikke. Men du er kommet med mange løgne.
Jeg var meget syg.
Syg af kærlighed.
Nu har jeg det bedre. Alt er tilladt i kærlighed og krig.
Det er jeg glad for. Jeg er stolt af dig.
Hvis du nogensinde vil forlade mig, så kast mig ikke mod træer eller en traktor.
Det gør jeg ikke. Det lover jeg.
Hvis jeg vil forlade dig, holder jeg det hemmeligt.
- Farvel, mormor. - Nu kan du komme oftere.
- Det var hyggeligt at møde dig. - Tak. Hav det godt.
Farvel.
- Hvor gammel er han? - 13.
- Hvad hedder han? - Edward.
Edward...