Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: WWW.BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
V Amityvillu sem imela vizijo.
Videla sem tvojo smrt.
Obe sva videli isto nečloveško prikazen.
Mama, kdo je to?
Demon na tvojih slikah je resničen.
TI DOGODKI SO SE ZGODILI LETA 1952
SAMOSTAN SV. CARTA, ROMUNIJA
BOG SE TUKAJ KONČA
Ste prepričani, da smo se prav odločili?
Nimamo izbire.
Nas bo relikvija resnično rešila?
Veruj, sestra.
Oče naš, ki si v nebesih,
posvečeno bodi tvoje ime. Pridi k nam tvoje kraljestvo,
zgodi se tvoja volja, tako v nebesih kot na zemlji.
Daj nam danes naš vsakdanji kruh in odpusti nam naše dolge,
kakor tudi mi odpuščamo svojim dolžnikom.
Vzemi! Zlo potrebuje za beg posodo.
Ti si naslednja. Ne dovoli, da te dobi.
Veš, kaj moraš. –Ne morem.
Potem niti Bog ne more rešiti …
Oče, odpusti mi greh, ki ga bom zagrešila.
Odpusti mi, Gospod.
O, bog.
NUNA
VATIKAN
Oče Burke?
Škof.
Ste bili nazadnje tu pred šestimi, sedmimi leti?
Ko sem končal službo kaplana v vojni.
Hvaležni smo, da ste spet prišli tako na hitro.
Oče Burke. Sedite.
Obvestili so nas, da si je nuna vzela življenje v romunskem samostanu.
Samomor je strašen greh.
A ni dovolj pomemben razlog za vnovično snidenje.
Toda novica o njem ne bi podprla našega nasveta,
da vztrajamo pri veri in Cerkvi.
Nekaj ste mi zamolčali. –Zakaj tako mislite?
Ker smo v Vatikanu. –Takole bom rekel, oče.
Ob tej, sicer redki, priliki menimo,
da nismo mi tisti, ki nekaj skrivamo.
To so vaši dokumenti in naslov moškega, ki je našel nuno.
Blizu samostana živi v vasici Biertan.
Najprej se pogovorite z njim.
Tu je tudi ime pripravnice,
ki vam lahko pomaga pri poizvedbi, saj gre za zaprt nunski samostan,
kjer boste imeli omejen dostop.
Prav tako pozna področje.
BOLNIŠNICA SV. VINCENCIJA
Preživela sem veliko grozljivih srečanj.
LONDON, ANGLIJA
Toda nič me ni moglo pripraviti na slednje.
Upala sem le, da me zver ni zavohala.
Potem pa se je veter obrnil in …
Rešite se!
Mati prednica pravi, da dinozavri niso nikoli živeli.
Bog je skril kosti, da preizkusi našo vero.
To bi bil pa podel trik, se ti ne zdi? –V Svetem pismu jih ni.
Verjameš v pingvine in koale?
Ja. –Tudi njih Sveto pismo ne omenja.
Sveto pismo je Božje pismo ljubezni za nas,
kar ne pomeni, da ne želi, da se sprašujemo
o čudežih Njegove stvaritve.
Toda mati prednica pravi … –Čakaj, nekaj imaš na nosku.
Tukaj.
Vatikan? –Tudi sama sem presenečena.
Toda nisem se še zaobljubila. –Ve. Na vrtu te čaka.
In preobleci se v redovniško obleko. To je uradni obisk.
Največ nekaj dni bo trajalo.
Priporočili so vas za to pot zaradi vašega poznavanja tega dela.
"Tega dela"? –Ja, Romunije.
Toda nisem še bila na tem koncu sveta. Gotovo so se zmotili.
Opravičujem se, če ste zaman prišli sem.
Ni se potrebno opravičevati.
Vsaka odločitev Vatikana ima namen.
Gotovo so vas izbrali z razlogom.
BIERTAN, ROMUNIJA
Kaj pa je? –G. Theriault?
Zdravo.
Ljubosumni mož ali jezni oče? –Kako, prosim?
Tako je po navadi, ko se tako zgodaj na mojem pragu
prikažeta starejši moški in mlado, lepo, a ne tako nedolžno dekle.
Oprostite, g. Theriault, vendar se še nisva srečala.
Mogoče je čas, da se.
Francozek mi recite.
Tako kot vsi. –G. Theriault, zaradi nune sva tu.
Kako ste …
Ste duhovnik? –In ona je nuna.
Odpustite mi nečiste misli, sestra. Nisem vedel.
Nisem še srečal nune v navadni obleki. Ne morem reči, da me moti.
Dovolite.
G. Theriault, samostan.
Je daleč?
Ne, če mislite na razdaljo, pot pa se kar vleče.
Smem vprašati, kaj ste počeli tam?
Odpeljal sem trimesečni živež.
Samostan ima menda že stoletja dogovor z vasjo.
Bi naju lahko kmalu odpeljali tja?
Ne bi rekel, oče.
Pa morda kdo drug v vasi?
Vsi vaščani se vedejo, kot da samostana sploh ni.
Če ga omenite, lahko zabredete v težave.
Torej naju boste odpeljali vi.
Z vsem spoštovanjem, oče … –Prosim, Francozek.
Iz Rima ste šli z letalom, z avtobusom iz Bukarešte.
Prijatelja, zdaj pa sta v srednjem veku. V zakotju Romunije.
Tu bosta potovala s konjem.
Kje imata stvari?
"Poštno nadomestilo". Osem črk in z N.
Poštnina. –Tole vam leži, sestra.
Kaj je pripeljalo Francoza na romunsko podeželje?
Kanadski Francoz sem, ampak ne razglašam tega.
Ni tako romantično.
Prišel sem iskat zlato, ko pa sem spoznal ljudi,
sem vedel, da je to pravi kraj zame.
Želel sem jim pomagati po najboljših močeh.
Plemenito od vas. –Vem.
Sestra, povejte, kako dolgo ste že nuna?
Nisem še nuna, temveč pripravnica.
Še niste dali začasne zaobljube? -"Začasne"?
Nisem vedel, da je pri nunah kaj začasnega.
Začasna zaobljuba bi me pripravila na življenje popolne posvetitve.
"Bi", sestra? Ali "bo"?
Kaj se je zgodilo?
Je vse v redu? –Ostanek poti bomo šli peš.
Konj ne bo šel naprej.
Morda bi moral kupiti novega konja. –Ni kriv konj, oče.
Ampak tisto spredaj. Boji se.
Domačini pravijo, da je kraj preklet in konj se strinja.
Oče, smem vprašati, zakaj vam je Cerkev dodelila takšno nalogo?
Cerkev me pokliče, kadar je treba raziskati
nenavaden pojav, povezan s katolištvom.
Neuradno pravijo temu "lov na čudeže".
Mislila sem, da sva tu zaradi samomora. –Saj sva, a to je le del preiskave.
Vatikan mi je med drugim ukazal, naj ugotovim,
ali je samostan še posvečen.
Lahko vam povem svoje mnenje o tem.
Posledice vojne?
Ja, bombnih napadov.
Slišal sem zgodbe, kako so se tla tresla še več dni.
Sam sem skušal izvedeti kaj več o samostanu,
ampak v vasi ni zapisov o njem. Vaščani pa samo pljunejo, ko ga omeniš.
Pljunejo? –Ja, da preženejo zlo.
Stara neumna vraža.
Če vprašate mene, naj bi križi okoli samostana
zlu preprečevali ven, ne noter.
Ste skušali poiskati koga notri, ko ste našli nuno?
Sem, pa ni nihče odprl.
Ampak v dveh letih, kar jim nosim živež, je bila prva, ki sem jo videl.
Francozek, kaj si naredil, ko si našel nuno?
Truplo sem premaknil, da bi ga zaščitil pred vremenom.
Kam si ga premaknil, sinko? –V ledenico, kjer puščam dostavo.
Ko sem jo našel, sem mislil, da jo bom zavaroval,
če jo bom prestavil sem.
Nekaj vam moram povedati, oče. –Kaj pa?
Nisem je takole pustil.
Kako misliš? –Na tleh je ležala, ni takole sedela.
Znani so primeri, ko trupla nedolgo po smrti
trzajo ali celo sedejo.
Res, toda kdo ve, kako dolgo je bila mrtva, preden sem jo našel.
Nisi v pomoč. –Oprostite.
Oče, kaj je? –Zdi se kot nekakšen ključ.
To so vrata, skozi katera nune prihajajo po dostavo.
Da jim ne bi bilo treba iz gradu.
Pokopati bi jo morali.
To so počeli med kugo, ko so se ljudje bali, da bi jih žive pokopali.
Če si imel takšno smolo,
si lahko pozvonil in dal tistim zgoraj vedeti,
da so se zmotili. –Po mojem je napaka to, da smo tu.
Tu sem jo našel.
Kako je to mogoče? Več tednov je minilo.
Rekel sem vama. Ta kraj je …
Oče, kaj je nasprotje od čudeža?
Prosim, oprostite zaradi nenapovedanega obiska.
Kaj bi radi?
Sem oče Anthony Burke. To je sestra Irene.
Ste vi mati prednica? –Sem.
Nisi se še zaobljubila.
Ne.
Prosim … –Oče, zakaj ste tu?
Iz Rima so naju poslali zaradi nedavne smrti ene izmed vaših nun.
Nedavne smrti"? –Ene izmed vaših nun.
Zunaj sem jo našel. Visela je z zanko okoli vratu.
Kaj res?
In se vam je zdelo primerno, da jo pokopljete?
Prosim, malo nas pusti same.
Tudi vi bi morali oditi.
Hočete reči, da niste vedeli za nedavno nunino smrt?
Rim skrbita varnost in blagostanje vašega samostana.
Rad bi govoril s sestrami, da lahko dam Cerkvi zagotovilo.
Jaz vam lahko dam želeno zagotovilo. –Žal ne bo dovolj.
Le več in morda manj diplomatske cerkvene uradnike bi poslali.
Da, oče.
Vendar se bodo vrata kmalu zaprla, saj se pripravljamo na večernice.
Sledi jim veliki molk, ki se konča dopoldne.
Jutri se vrnite in dobili boste želene odgovore.
Znotraj obzidja je koča.
Tam lahko prenočite.
Hvala.
Zakaj ne morete zdaj govoriti s sestrami, ampak morate počakati do jutra?
Sestre so se zaobljubile k molku od sončnega zahoda do vzhoda.
Sam se raje odpravi nazaj.
Ne želiš, da te tema preseneti na poti.
Bolje na poti kot tu, oče.
Dobro bova, sinko. Čez nekaj dni se vrni.
Dovolj časa bova imela, da izveva, kar želiva.
Prav, oče.
Jaz bom vzel tole.
Dobro.
Prav.
Oče?
Prej ste omenili lov na čudeže.
Ste si …
Ste si želeli takšne vloge? –Ne.
Kje pa.
Sem med redkimi izbranci, na katere se Cerkev zanaša,
da poskrbijo
za nenavadnejše zadeve.
Torej poznate škofa Forna? Pomagal mi je, ko sem bila mlajša.
Kot deklica sem imela več vizij. Moj oče je mislil, da sem duševno bolna.
Še huje, lažnivka.
Toda Cerkev je izvedela za moje vizije. Posebej kardinal Conroy.
Škofa Forna je poslal k meni. –Kakšne vizije si imela?
Veliko jih je bilo.
Nobena se ni ponovila.
Pred koncem vsake pa mi je v glavi obtičala ista misel.
In to je bila?
Marija kaže pot.
Oče, kaj je?
Razmišljal sem o podobnem dogodku, ki sem mu bil med vojno priča v Franciji.
Blizu Lyona sem služil.
Poslali so me k dečku z vizijami.
Za razliko od tvojega primera sem po mojem mnenju, skrbni oceni
presodil, da je obseden.
Ukrepal sem v skladu s Cerkvenimi zakoni.
Mojbog. Daniel.
Kaj so ti naredili?
Je bilo uspešno?
Cerkev je tako menila.
Verjeli so, da je bilo zlo izgnano.
Vi pa ne.
Najveličastnejši princ nebeških vojská, sveti Mihael, nadangel …
Oče, pomagaj mi!
Pridi na pomoč Danielu, ki ga je Bog ustvaril po svoji podobi!
Glej Gospodov križ! –Zakaj mi ne pomagate?
Ve, sovražne sile!
Daniel je bil med izganjanjem hudo poškodovan.
Ni si opomogel od poškodb.
Daniel, žal mi je.
Čez nekaj dni je umrl.
Pogosto se sprašujem, ali sem pregoreče ravnal.
To je uganka.
Oče.
Daniel?
Čakajte! Ne! Na pomoč!
Ne!
TU POČIVA OČE ANTHONY BURKE
Na pomoč!
Pomagajte!
Na pomoč! Sestra Irene! Na pomoč!
Oče! Oče?
Oče?
Na pomoč!
Pomagajte mi!
Oče? –Sestra?
Sestra Irene? –Oče, slišim vas!
Tukaj sem!
Hvala bogu. Hvala vam.
Pohitite!
Čakajte!
Hvala. Hvala vam, sestra.
Kako ste prišli noter? Zasuto je bilo.
Na tem kraju je navzoče hudo zlo.
Morda bodo knjige osvetlile odgovore.
Še večje je. Kako je to mogoče?
Še ena uganka.
Opatinja?
Prišla sva se pogovorit z nunami, kot je naročeno.
Očitno ne bova dobila boljšega vabila.
Opatinjo bom poiskala.
Tole vzemite.
Poglejte, kaj lahko izveste o tem. Očitno je bil pomemben za pokojnico.
Sestra, prosim, bodite previdni.
Bom, oče.
Počakajte!
Sestra?
Sestra!
Niti za hip ne smemo nehati moliti.
V tem samostanu se že stoletja nenehno moli.
Sestre izmenično molijo in vzdržujejo bedenje.
Žal mi je, da sem jo zmotila.
Sestra Ruth je prenesla še kaj več, kot da se ji kdo prikrade.
Sestra Oana sem. Povedali so nam, da prideš.
Prosim, pojdi z mano.
ČRNI MEDVED
Kaj je?
Še eno rundo. Luci sem povedala, da je na račun krčme.
Zakaj je pokrila ogledalo? –Tu je tak običaj, ko kdo umre.
Ogledalo pokriješ, da pokojnik ne vidi svojega odseva in postane duh.
Je kdo umrl? –Ne veš? Lucina hči je naredila samomor.
Ne morem verjeti. Otrok je še bila.
12 let je imela. Na skednju se je obesila.
Obesila? Zakaj?
Zakaj so se Addiju Constantinu posevki spremenili v prah?
Zakaj je mali Stefan oslepel?
Tisti samostan je kriv.
Zlo, ki je v njem, uhaja in nas zastruplja.
Par, ki si ga včeraj peljal tja.
Kdo sta? –Duhovnik in nuna.
Sta ostala tam?
Ja, jutri grem ponju.
Pred kratkim si tam odkril truplo, ne? –Ja, Grigore.
Po mojem boš zdaj našel še dve.
Bog je izoblikoval iz zemlje vse živali na polju
in vse ptice pod nebom.
In kakor je človek poimenoval bitje, to je bilo njegovo ime.
Valak.
Skrunilec.
Bogokletnež.
Kačji princ.
Sestra!
Sestra Irene!
Smrt sestre Viktorije je za samostan strašna tragedija,
vendar še čutimo njeno navzočnost.
Bila je najpredanejša izmed nas.
Oprosti, sestra.
Sestra Vik …
Odpusti nam, zelo ščitimo svojo zasebnost.
Nekatere sestre želijo, da sploh ne govorim s teboj.
Hvaležna sva ti za tvojo pripravljenost.
Sestra Oana, mi lahko poveš kaj o zgodovini tega samostana?
Zgradil ga je srednjeveški vojvoda.
Vojvoda Svete Carte.
Napisal je nešteto spisov o čarovništvu in obredih,
s katerimi prikličeš peklenske sile.
Pekel ga je izrabil, da je odprl prehod in je lahko prišlo med nas
neopisljivo zlo.
Toda Cerkev je vdrla v grad.
S starodavno relikvijo, ki vsebuje Jezusovo kri,
so zapečatili prehod.
Cerkev si je prilastila grad in začela se je večna molitev,
da bi zavarovali samostan in obrzdali zlo.
Stoletja je uspevalo in zlo ni moglo skozi,
dokler niso med vojno bombe stresle samostana
in je zlo našlo drug način za odprtje prehoda.
Sestra Oana, sinoči sem v kapeli
videla nuno.
Bila je vse prej kot sveta.
Jo tudi ti vidiš?
Ponoči jo vidim, kako preži na hodnikih.
Vse jo vidimo.
Podobna nam je, a ni ena izmed nas. Nekaj nesvetega je.
Z različnimi oblikami nas skuša preslepiti in preži na naše šibkosti.
Podobo nune ima, da se lahko skriva v samostanu, dokler nas vseh ne uniči.
Bojim se, da je njena navzočnost znak, da je prehod znova odprt.
Sestro Viktorijo je prisilila v najhujši greh.
Sestra Oana.
Sestra Ruth je skoraj končala svojo molitev.
Čas je, da se ti posvetiš svoji. –Da, sestra.
Se še nisi zaobljubila? Potem to ni kraj zate.
Oditi moraš. –Ne more.
Vrata so zaprta. Ostati moraš, dokler se ne odprejo.
Kdaj se odprejo? –Ob vzhodu. Prenočiti moraš tu.
Sestra Irene.
Lahko noč, sestra.
Sestra, počakaj.
Ja?
Sestra Viktorija je imela ob smrti pri sebi tole.
Morda veš, čemu je to?
Ne.
Prosim, moliti moram.
Kje si?
Ne boste našli drugega vhoda, oče.
Opatinja?
Kaj vas skrbi?
Bojim se, da je nekaj zelo narobe s tem krajem, opatinja.
Tako kot mnogi kraji na tem svetu ima samostan dolgo zgodovino.
Ne samo dobro, vendar se kesamo.
Nuna, ki sem jo našel, je v rokah stiskala ključ.
Kaj odpira? –Prepozno je, oče.
Sestra Irene je izgubljena.
Opatinja?
Sestra Irene.
Marija kaže pot.
Kdo si?
Bog te reši.
Sestra, prosim, pridi.
Sestra Oana?
BOG SE TUKAJ KONČA
O, bog.
Tiho.
Zlo se krepi.
Sestra, vzemi stvari in pridi v kapelo.
Sveta molitev nama bo pomagala preživeti noč.
Hitro, pojdi.
Takoj.
Sestra Oana?
Kako dolgo sem mrtev, oče?
Kako dolgo?
Daniel?
Žal mi je.
Zakaj mi ne pomagaš?
Moliti moramo. Takoj!
Kar koli se zgodi, kar koli boš videla ali slišala,
glej naprej in moli.
To so vrata, skozi katera nune prihajajo po dostavo.
Da jim ne bi bilo treba iz gradu.
Ne, ne.
Sveta mati Božja.
Francozek! –Mislil sem, da rabite pomoč.
Hvala.
Ampak lepo te prosim, naslednjič uporabi šibrovko.
Za nujne primere jo čuvam, oče.
Sestra!
Sestra Irene!
Oče Burke.
Oče Burke je. Pomagal nam bo.
Sestra!
Sestra Irene!
Hvala bogu, oče.
Sestra, si dobro?
Francozek?
Kaj se je zgodilo? –Vse skupaj molimo.
Samo večna molitev zadržuje zlo.
Kdo moli?
Vse, vse nune.
Tu so bile.
Molile so, ko nas je napadlo.
Nune so me skušale opozoriti. –Vizije.
Resnične so se zdele.
Nobene ni več.
Dobila sva odgovor, oče.
Kot da je bilo prej kaj dvoma, ta kraj ni več svet.
O, oče. Ljubi Jezus.
Oče, kaj bomo zdaj?
Sestra, prinesi torbo! Daj mi križ!
Polij ga s sveto vodo. Pohiti!
Prosim, oče, pohitite!
Drži ga! Pokrij mu obraz!
Iz tebe izganjam demona v imenu Boga, Očeta vsemogočnega.
Z močjo Svetega duha
zahtevam v imenu našega Očeta, Jezusa Kristusa,
ki prihaja, da bo sodil živim in mrtvim
in svetu ognja!
Zdelo se mi je nujno.
Prepozni smo.
Zlo je na prostosti.
Ne.
Demon lahko pride v naš svet le, če obsede človeško dušo.
Sestra Viktorija je bila verjetno zadnja nuna v samostanu.
Veš, kaj moraš. –Ne morem.
Potem niti Bog ne more rešiti …
Ni bil samomor.
Žrtev je bila,
da zlo ne bi dobilo njene duše.
Niti besedice nisem razumel.
Ampak zdi se, da je preiskava zaključena. Pojdimo od tod.
Ne moremo kar oditi. –Daj, no. Zakaj ne, hudiča?
Zapreti moramo prehod, da bo zlo zaprto.
Prehod je v katakombah.
Ne moremo ga zapreti brez relikvije. Kristusova kri.
Kristusova? Jezusa Kristusa?
So ti sestre povedale, kje je?
Opatinjo so našli mrtvo v predoru v katakombah.
Mislim, da vem, kje je predor.
Dobro. Najprej bomo pogledali tja.
Oče, preden se odpravimo,
bi se rada zaobljubila.
Si prepričana? –Moje vizije.
Zdaj vem, da so Božji čudež.
Pripravljena sem posvetiti življenje Njemu.
To, sestra, je plemenito dejanje.
Škoda je, ampak …
Z močjo, ki mi je dana, in v imenu Cerkve,
sprejmem tvoje zaobljube.
Od srca te priporočam Bogu.
Da sta tvoja duša in telo eno z žrtvijo svetega Rešnjega telesa
in s tem postaneta popolna.
Naj te Božja ljubezen povezuje na veke vekomaj.
Tu ni ničesar.
Mora biti. Rekle so, da ključ odklepa vrata do relikvije.
To je lahko kjer koli v gradu.
Tu je. Ne vidiš, sestra?
Kaj?
Marija kaže pot.
Kristusova kri.
Sveta marička.
Najsvetejše.
Le resnična Kristusova nevesta lahko poseduje tako sveto stvar.
Čakaj!
Kaj je?
Ne bi prej zmolili?
Je čas za molitev in čas za delovanje.
Zdaj je čas za delovanje.
Zdi se mi, da je hkrati tudi čas za molitev.
"Finit hic, Deo." Bog se tukaj konča.
Povsod moramo iskati prehod.
Sestra Irene …
Sestra Irene!
Sestra!
Mene!
Ljubi Jezus, v Tvojem svetem imenu
priklenjam vse zle duhove k temu ognju!
S svojo sveto lučjo nas brani pred zlom!
Francozek, pomagaj mi.
Seveda.
Ne! –Spodletelo ti je.
Tako kot ti je vse v življenju.
Jutri bo v tvoji vasi en bedak manj.
Bežati bi moral, ko si imel priložnost, Francozek.
Kanadski Francoz sem.
Beži!
Francozek!
Ne!
Sestra!
Sestra Irene!
V imenu Očeta in Sina in Svetega duha.
Ne, ne!
Daj!
Dobro.
Upam, da nisi jezna. Reče se mu "poljub življenja".
Samo reče se mu tako. V resnici ni …
Francozek, kako ti je zares ime?
Maurice.
Hvala, da si mi rešil življenje, Maurice.
Z veseljem.
Odpraviti se moramo.
Gospod, ponižno ti predajamo v roke Tvoje služabnike.
Nune Svete Carte.
V tem življenju so ti služile z močjo in vero.
Odreši jih zdaj vsega zla.
In naj večno živijo s teboj v milosti.
Amen.
Mislil sem, da ta tla niso več sveta.
Zdaj so.
Boš ostal v Biertanu?
Mislim, da sem se naužil Romunije. Oče je gojil paradižnike.
Mogoče se bom nekaj časa ukvarjal s tem.
Dolgočasno se zdi za takšnega popotnika.
Resnično upam.
20 LET POZNEJE
Izganjanje zna biti nevarno. Ne samo za žrtev, temveč za vse navzoče.
Poglejmo Mauricea Theriaulta, prijatelji so ga klicali Francozek.
Bil je kanadsko-francoski kmet s komaj tretjo stopnjo izobrazbe.
Po obsedenosti je govoril najlepšo latinščino, kar sem jo slišal.
In v njegovem telesu se je pojavil narobe obrnjen križ.
S tem smo prišli do tretje stopnje demonskega delovanja.
Okužba, pritisk in obsedenost.
Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: WWW.BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
NUNA