Er alt i orden? Går det bra med henne? Kom.
Kom hit. La mamma få se på deg.
Slo du hodet? Sa det pang i bilen?
- Ta henne med deg og gå. - Nei.
Tre kilometer nordover. Noen møter oss. Bli med mamma.
- Hva med deg? - Det går bra. Gå nå. Løp!
- Jeg kommer snart. - La oss gå. Fortere. Forsiktig.
Over veien. Gå til venstre. Litt raskere.
Til venstre. Der ja.
Har noen sett henne?
Hun løp den veien!
Stå der, vennen.
Kom nå. Flink jente.
Vi skal gjemme oss her. Skynd deg.
Ned med hodet. Flink jente.
- Vær helt stille. - Se bak treet!
- Mamma? - Hysj. Vær stille.
De kan ikke ha kommet langt.
Jeg kan ikke se henne.
Vi samles her.
Let der borte.
La oss gå. Flink jente.
- Mamma. De kommer. - Stopp henne!
- Vi har henne. - Mamma!
- Ta henne! - Nei! Hannah! Ikke ta henne!
- Mamma! - Vær så snill! Nei!
- Nei! Nei! Vær så snill! - Mamma!
Nei!
En stol.
Et bord. En lampe.
Det er et vindu med hvite gardiner. Glasset er uknuselig.
Men de er ikke redde for at jeg skal rømme.
En slavekvinne kommer ikke langt. Det er de andre fluktene.
De man kan åpne i seg selv, med litt skarphet.
Eller med et tvinnet laken og en lysekrone.
Jeg prøver å ikke tenke på slike flukter.
Det er verre på Seremonidagene. Tenking kan ødelegge mulighetene.
Jeg heter Offred.
Jeg hadde et annet navn, men det er forbudt nå.
Det er mye som er forbudt nå.
Her skal du være. Du kan sette deg.
Jeg pleier ikke å gjøre dette. Det er et unntak.
Fungerte det ikke med gamlingen?
- Nei, ma'am. - Det var synd.
Så dette er din andre post?
- Ja, ma'am. - Bra.
Den forrige var helt ny. Som å trene en dum hund.
- Jeg regner med at du kan reglene. - Ja, ma'am.
Ikke kall meg ma'am. Du er ikke en Martha.
Se hva katten dro inn. Dette er den nye.
Hallo. Velsignet være frukten.
- Må Herren åpne den. - Jeg er kommandant Waterford.
Fred over deg. Må Gud gjøre meg verdig.
Greit. Bra.
- Hyggelig å møte deg. - I like måte.
Reis deg opp.
Jeg vil se så lite til deg som mulig. Er det forstått?
- Ja, ma... - Mrs. Waterford.
Han er min mann til døden skiller oss ad. Ikke tro noe annet.
Møter jeg problemer, lager jeg problemer for deg.
Rita baker brødet fra bunnen av. De liker at Marthaene gjør det.
Gjenopptar tradisjonelle verdier.
Det er det de har kjempet for.
Du kommer alltid når jeg holder på med noe. Vent litt.
Bare kaffe i dag?
- Plikten kaller. Jeg er på kontoret. - Er det noe i veien?
Konferansesamtaler med feltkommandantene.
Så er det møter. Alltid mange møter.
- Du må komme tidlig hjem i dag. - Selvsagt.
Det går bra. Hold motet oppe. Vi vil bli belønnet, det lover jeg.
Kommandanten liker egg nå for tiden.
Pass på at de er ferske, ikke som de var sist.
Vær tydelig på hvem de er til, og det blir ikke noe tull.
Greit. Takk.
Skal du bare stå der? Det er frekt å la vennen din vente utenfor.
Jeg vil si til henne at Ofglen ikke er min venn.
Jeg har knapt sagt 50 ord til henne på de to månedene jeg har vært her.
Jeg synes at Ofglen er en from liten dritt som er overambisiøs.
- Han ser oss. - Han ser oss.
Beklager.
Han er kommandantens sjåfør. Bor over garasjen.
- Lav status. Har ingen kvinne. - Skal du handle?
Nei, Nick, jeg skal ta meg en dram i baren. Er du med?
Ja.
Hvis du skal på All Flesh, bør du styre unna kyllingen.
Jeg hører at den er full av dioksiner.
- Jeg skal til Loaves and Fishes. - Da må du holde deg unna tunfisken.
- Kvikksølv? - Nei, jeg liker bare ikke tunfisk.
Kanskje han er ensom.
Kanskje følger han med på meg.
Kanskje han er et Øye.
Fred være med deg.
- Velsignet være frukten. - Må Herren åpne den.
- Offred? Er alt i orden? - Ja.
Fromme lille dritt. Bare bra. Takk for at du spør.
Vi går alltid to og to sammen.
Det er for vår egen trygghet. For vennskap.
Tullprat. Ingen er venner her. Man kan ikke være det.
Sannheten er at vi følger med på hverandre.
Jeg spionerer på henne og hun på meg.
- Han har sendt oss fint vær. - Jeg tar det imot med glede.
- Jeg hører at krigen går bra. - Ved Hans hånd.
Vi har beseiret flere av motstanderne.
De hadde et fort i Blue Hills. Vi røyket dem ut.
Lovet være.
Noen kunstneriske, takk. Sånn ja.
Offred. Vi bør gå.
- Han ser oss. De har appelsiner. - Lovet være.
Kampene i Florida går visst bra.
- Fruen din liker appelsiner. - La henne få vite at du kjøpte dem.
- Ikke la en Martha ta æren. - Jeg har ikke kupong for appelsiner.
Si at du tilhører kommandant Waterford. Han er i nyhetene.
Jeg har ikke lest dem. Jeg lover.
La oss kjøpe appelsiner før det er tomt.
Lovet være Hans gavmildhet.
Jeg må ikke ha appelsiner.
Jeg må hyle.
Jeg må ta nærmeste maskinpistol.
- Skal vi gå hjem langs elven? - Gjerne.
En prest. En lege.
En homofil mann.
Jeg tror jeg hørte den vitsen en gang.
Det var ikke slik den sluttet.
De har ødelagt alt.
De fylte luften med kjemikalier, stråling og gift!
Gud rørte sammen en spesiell pest.
Ufruktbarhetspesten.
Velkommen! Finn dere en stol.
Da fødselstallene sank, gjorde de ting verre.
Prevensjonspiller, angrepiller.
De drepte babyer.
Slik at de kunne ha orgiene sine. Brenselet sitt.
- Din tur. - Nei takk.
- Jeg må skrive ferdig en oppgave. - I Dietrichs fag?
- Hva handler den om? - Seksuelle overgrep på skolen.
- For eller imot? - Bli med ut i vannet, Moira.
- Det er for kaldt. - Kom igjen.
Greit, jeg kommer.
- Hva sa hun? - "Jesus sa: 'La oss gå i kirken.'"
Hva heter hun? Vet du ikke hva hun heter?
- Moira! Kom nå! - Skriv ferdig oppgaven!
Det er en ledig plass her.
Der.
De var skitne kvinner.
De var horer.
Men dere er spesielle jenter.
Fruktbarhet er en gave fra Gud.
Han skapte dere fertile, med en bibelsk baktanke.
Slik Bilha tjente Rakel.
Dere skal tjene De troendes ledere og deres ufruktbare hustruer.
Dere skal bære frem barn for dem.
Dere er så heldige!
- Så privilegerte! - Og rævkjørte.
Velkommen til et jævla galehus.
Vær stille, jenter.
- Som små mus. - Greit.
Velkommen til Rakel og Lea-senteret.
- Reis deg. - Faen ta deg.
Salige er de tålsomme.
De utelot alltid det som handlet om å arve jorden.
Slipp meg, for faen!
Blikket forover! Hvor skal hendene være?
Jenter...
Jeg vet at dette høres merkelig ut.
"Normalt" er bare det dere er vant til.
Om ikke dette virker normalt nå, vil dere synes det om en stund.
Dette vil bli normalt.
Jeg prøvde å løpe med henne, men...
Hun var så tung.
- Jeg prøvde virkelig. - Jeg vet det.
Du får henne tilbake igjen.
Du må bare ligge lavt.
Når denne galskapen tar slutt, skal vi finne henne.
Jeg lover.
- Æresord? - Ja, visst faen.
Greit.
Hva med Odette?
Hun ble tatt med til lesberenselse.
Hun ble ukvinneliggjort og sendt til Koloniene.
Moira, hva har de gjort med henne?
"Om mitt høyre øye lokker deg til synd, riv det ut."
Avlsdyr trenger ikke øyne.
Moira henger ikke der. Det gir meg håp.
Kanskje et falskt håp, men det er iallfall noe.
- Skal vi ta den lange veien? - Jeg kan ikke.
Jeg må gjøre meg klar for Seremonien.
Lovet være. La oss gå rett hjem.
Må Gud lovprise din bestrebelse og frembringe Hans mirakel.
Lovet være.
Det er påbudt med et bad før Seremonien.
Jeg må gjøre meg ren.
Vasket og kjemmet som en premiegris.
Jeg ser henne tydelig for meg i badekaret.
Når får jeg møte henne igjen?
Husker hun meg?
Vær så snill, Gud.
La henne huske meg.
Jeg vil vite hva jeg har gjort for å fortjene dette.
Guttene fortsatte å strømme ned i kjelleren.
I timevis, virket det som.
Kanskje to eller tre om gangen.
Jeg kjente de fleste av dem fra skolen.
Jeg kunne ikke tro at de gjorde det.
At det faktisk skjedde.
Men det gjorde det.
- Ikke sant? - Ja.
Hvem fristet dem? Hvem sin skyld var det?
Jeg vet ikke.
Hvem sin skyld var det, jenter?
- Hennes skyld! - Hennes skyld!
Hennes skyld!
Kom igjen, gjør det.
Hvorfor lot Gud en slik forferdelig ting skje?
- Gi henne en lærepenge! - Gi henne en lærepenge!
Gi henne en lærepenge!
Eggene du kjøpte i dag, var gode og ferske.
Håper de skynder seg. Noen av oss har plikter.
Skynd deg og vent.
Sent ute, som vanlig.
Hva er det med menn?
Bankingen er pålagt. I kveld bestemmer hun over dette rommet.
Kom inn.
Det er bare en liten detalj, men i dette huset er detaljer viktig.
God kveld.
Kjære.
La oss sette i gang.
Unnskyld.
"Da Rakel så at hun og Jakob ikke fikk barn,"-
- "ble Rakel misunnelig på sin søster og sa til Jakob:"
"Gi meg barn! Ellers dør jeg."
"Da sa hun: 'Her er slavekvinnen min.'"
"Bilha."
"Gå inn til henne."
"Hun kan føde på mine knær,"-
- "så jeg også kan få barn ved henne."
"Så ga hun ham Bilha, slavekvinnen sin, til kone,"
- "og Jakob gikk inn til henne."
Kom deg ut.
Er du døv?
Sjansene er større hvis jeg ligger på ryggen etterpå.
Bare kom deg ut.
Månen er lik. Det er da noe.
De har ikke forandret den.
Jeg skal tenke på månen.
Jeg kjenner at kommandantens sæd renner ut av meg.
Jeg kan lukte den.
Hei. Hvordan har du det?
God morgen. Hvordan har du det?
Hei. God morgen.
Hvordan har du det? Hallo.
- Hei. God morgen. - Janine?
- Jeg er din tjener. Vil du ha kaffe? - Kle på deg, dust.
Tante Beth har nattevakt. Vi kommer til å bli straffet.
Legg deg, Alma. Ikke lag bråk.
Du drømmer. Våkn opp.
Kom igjen. Våkne. Janine.
Du må våkne. Janine! Kom igjen.
- Hvordan har du det? - Du er ikke der lenger.
Det er borte. Legg deg igjen.
Hvorfor slo du meg?
Var den ikke god? Jeg kan hente en ny.
Jeg heter Moira. Dette er opplæringssenteret.
- Jeg kjenner ingen Moira. - Vet du ikke hva de gjør?
De sender deg til Koloniene der du må fjerne giftig avfall.
Huden vil prelle av i store flak, og så vil du dø.
Du kommer til å dø, Janine.
Jeg vil til mamma.
- Jeg vil til mamma. Jeg vil hjem. - Jeg vet det.
Ta på deg denne. Sånn ja.
Legg deg i sengen igjen.
- Kom igjen. - Og hold kjeft.
Skjer dette igjen uten at jeg er her, må du fike til henne. Hardt.
- Greit. - Det er smittsomt.
Vil du se jentungen din igjen? Da må du ta deg sammen, for faen.
Ta deg sammen, for faen.
Han så meg utendørs i går, men Øynene har ikke kommet for å hente meg.
Han har ikke sagt det til noen. Ikke enda.
Hvorfor ikke?
Tre slag. Det er en Hevning i dag.
- Velsignet dag. Jeg ble tilkalt. - Jeg hørte det.
Jeg må gjøre min jobb i tillegg til at jeg må handle.
Unnskyld.
- God morgen. - God morgen.
Lovet være.
Kommandanten vil at du skal kjøpe flere appelsiner.
Med glede. Noen andre ønsker?
De hadde tunfisk hos Loaves og Fishes i går.
Den så god ut. Du bør kjøpe noen.
Appelsiner og tunfisk. Høres delikat ut.
- Han ser oss. - Han ser oss.
Gå i nåde.
- Velsignet være frukten. - Må Herren åpne den.
- Han ser oss. - Han ser oss.
- Hei. - Hei.
- Hvor er du på post? - Ellis. Han får den nesten ikke opp.
- Hvor er du? - Waterford.
Staselig. Fint hus, tenker jeg.
Har du hørt fra noen? Jeg traff Gabby for en stund siden.
- Hun spontanaborterte. - Trist.
- Har du hørt noe fra Moira? - Nei, ikke siden opplæringssenteret.
Hun er død.
- Janine? - Stille!
- Janine? Hvem er død? - Moira.
Ja. Hun prøvde å rømme.
De fanget henne og sendte henne til Koloniene. Hun er nok død nå.
Finn plassene deres. Fort!
Knel.
God morgen, jenter.
God morgen, tante Lydia.
Vi er nok alle klar over de uheldige omstendighetene-
- som gjør at vi er samlet her på denne nydelige morgenen.
Jeg er sikker på at vi heller ville ha gjort noe helt annet.
Plikt er en tøff arbeidsoppgave. Det er i pliktens navn-
-at vi er her i dag.
Denne mannen har blitt dømt for voldtekt.
Som dere vet, er straffen for voldtekt døden.
Denne avskyelige skapningen gir oss ikke noe valg.
- Har jeg rett, jenter? - Ja, tante Lydia.
- Offred. - Men det er ikke det verste.
Dere vet at jeg gjør mitt aller beste for å beskytte dere.
Verden kan være et grusomt sted.
Vi kan ikke ønske at grusomheten skal forsvinne.
Vi kan ikke gjemme oss for grusomheten.
Denne mannen voldtok en slavekvinne.
Hun var gravid. Og babyen døde.
Stillhet, takk. Reis dere opp, jenter.
Vingene.
Dere kan komme frem og danne en sirkel.
Dere kan reglene...
...for medhenrettelse.
Når jeg blåser i fløyten, er det opp til dere hva dere gjør.
Helt til jeg blåser i den igjen.
Offred? Er alt i orden?
Ha en fin dag.
Hei. Beklager. Jævla Uber. Har du bestilt?
- Ja, 20 minutters ventetid. - Hva? Vi fryser i hjel.
Skal vi gå et annet sted? Hva er i veien?
Jeg prøver å få tak i Luke. Han er i Essex. Det er dårlig dekning der.
Ok.
- Jeg tror jeg er gravid. - Hva?
Herregud! Kom hit! Herregud!
Slapp av. Det sies at å bli gravid er den vanskeligste biten.
Det er ikke alt de sier.
Fem kvinner på jobb har spontan- abortert. De var langt på vei også.
- Det vil ikke skje med deg. - Du vet Linda i salgsavdelingen?
Hun gikk til terminen, men sønnen levde bare i noen få dager.
- Det kommer ikke til å skje. - Det kan du ikke vite, Moira.
- Du kan ikke vite det. Det kan skje. - Greit.
- Hvis det skjer... - Ja?
Du har en god mann, og du har meg.
Uansett hva som skjer, så er jeg her.
Du og jeg, slik det alltid har vært.
Det var leit å høre om vennen din, Moira.
Kjente du henne fra opplæringssenteret?
- Og fra tidligere. - Har det vært noe tidligere?
Dette var en iskrembutikk før.
Den salte karamellen var himmelsk.
Den var bedre enn sex.
Som god sex.
Jeg trodde at du var en sann troende.
Det trodde jeg om deg også. Så fordømt from.
De er flinke til det. Gjøre oss mistroiske overfor hverandre.
- Øyne. - Kom igjen. Gå videre.
Hvor gammel er datteren din?
Åtte. Hun ville vært åtte.
Min kone og jeg fikk en sønn. Oliver.
Han er snart fem.
De hadde kanadiske pass. Det hadde ikke jeg. De tok meg på flyplassen.
Vi prøvde å krysse i Maine. Jeg og mannen min.
Så delte vi oss.
De skjøt ham.
Det var ikke meningen at vi skulle slippe unna.
Ikke hvis vi var merket.
Her er ditt stoppested, som de pleide å si.
Det var hyggelig å endelig møte deg.
I like måte.
Det er et Øye i huset ditt.
Vær forsiktig.
Velsignet være frukten.
Er de røde? Flott, takk.
Er du klar? Kom igjen.
- Mine herrer. - Vi fortsetter inne på mitt kontor.
Ingen hvile for de utslitte. Vi sees ved middagen.
Gå på rommet ditt.
Noen følger med oss.
Her. Noen følger alltid med.
Ingenting kan forandre seg. Alt må være likt.
Jeg skal overleve for hennes skyld.
Hun heter Hannah. Mannen min het Luke.
Jeg heter June.
Tekst: Cecilie Nilsen www.sdimedia.com