Er du okay? Er du all right? Kom her, skat.
Kom her. Lad mor se på dig. Kom herhen.
Er det dit hoved? Slog du det i bilen?
- Du må tage hende. Af sted. - Nej, nej.
Det er tre km nordpå. Han møder os der. Gå med mor.
- Hvad med dig? - Af sted. Løb, løb, løb!
- Jeg er lige bag jer. - Hurtigere. Se dig for. Pas på.
Pas på vejen. Til venstre, skat. Hurtigt.
Venstre. Sådan.
Kan du se hende?
Hun løb den vej!
Bliv her, skat. Bliv her.
Kom her, skat. Dygtig pige.
Vi gemmer os lige her. Skynd dig.
Sænk hovedet. Dygtig pige.
- Vær meget stille. - Tjek bag det træ?
- Mor? - Stille, skattepige. Stille.
De kan ikke være kommet langt.
Jeg ser hende ikke.
Kom herhen!
Se derhenne!
Sådan. Dygtig pige.
- Mor! Mor, de kommer! - Stop hende!
- Vi har hende! - Mor!
- Tag hende! - Nej. Hannah. Tag hende ikke!
- Mor! - Lad være! Nej!
- Nej! Hannah! Nej! - Mor!
Nej!
En stol.
Et bord, en lampe.
Der er et vindue med hvide gardiner, og glasset er brudsikkert.
Det er ikke flugt, de frygter.
En trælkvinde kommer ikke langt. Det er de andre flugter.
Dem, du kan åbne i dig selv, hvis der er en skarp kant.
Eller et krøllet lagen og en lysekrone.
Jeg prøver ikke at tænke på de flugtmuligheder.
Det er sværere på Ceremonidage, men tanker kan skade dine chancer.
Mit navn er Offred.
Jeg havde et andet navn, men det er forbudt at bruge.
Nu er der så mange ting, der er forbudt.
Så, værsgo. Du må godt sætte dig.
Det er ikke noget, jeg plejer at gøre, men den ene gang...
Så det gik ikke med gamle hvad-hedder-han-nu?
- Nej, frue. - Surt.
Så dette er din anden stilling?
- Ja, frue. - Godt.
Vores sidste var helt ny. Det var som at træne en ikke så klog hund.
- Jeg forventer, du kender reglerne. - Ja, frue.
Kald mig ikke frue. Du er ikke en Martha.
Se, hvad katten slæbte med hjem. Det er den nye.
- Hej. Velsignet være frugten. - Må Herren åbne.
Jeg er kaptajnløjtnant Waterford.
Fred være med dig. Må Gud gøre mig oprigtig værdig.
Fint. Nå... Godt.
- Hyggeligt at møde dig. - I lige måde.
Rejs dig.
Jeg vil se så lidt til dig som muligt. Forstået?
- Ja fr... ja. - Mrs Waterford.
Han er min mand, til døden os skiller. Få ikke nogen ideer.
Får jeg problemer, gengælder jeg dem.
Rita laver brødet fra bunden. De kan lide, at Marthaer gør den slags.
En tilbagevenden til de traditionelle værdier.
Det var det, de kæmpede for.
Du kommer altid, når jeg laver noget.
Vent lidt.
Kun kaffe denne morgen?
Pligten kalder. Jeg er i mit kontor.
- Er der noget galt? - En samtale med feltkommandører.
Og så møder. Altid mange møder.
- Du skal komme tidligt i aften. - Selvfølgelig.
Det er svært, men bevar troen. Vi bliver belønnet. Det lover jeg.
Kaptajnløjtnanten kan lide æg.
Sørg for, at de er friske. Ikke som sidste gang.
Fortæl dem, hvem de er til, så snyder de ikke.
All right. Tak.
Vil du stå her hele dagen? Det er uforskammet at lade din ven vente.
Jeg vil fortælle hende, at Ofglen ikke er min ven.
At jeg har udvekslet 50 ord med hende i de to måneder, jeg har været her.
Jeg synes, at Ofglen er en skinhellig lille lort med en kost oppe i røven.
- Under hans øje. - Under hans øje.
Undskyld.
Han er kaptajnløjtnantens chauffør.
Bor over garagen. Lav status. Har ikke engang fået en kvinde.
Nej, jeg tager et par drinks på Oyster House Bar. Vil du med?
Ja.
Tager du til All Fresh, så hold dig fra kyllingen.
Jeg læste, at de er fyldt med dioxin.
- Jeg skal til Loaves and Fishes. - Så skal du undgå tunfisk.
- Kviksølv? - Jeg kan bare ikke lide tunfisk.
Han er måske ensom.
Han iagttager mig måske.
Han er måske et Øje.
Fred være med dig.
- Velsignet være frugten. - Må Herren åbne.
- Offred? Har du det godt? - Ja.
Skinhellige lille lort.
Glimrende, tak. Tak, fordi du spurgte.
Vi går alle steder i par.
For vores egen sikkerheds skyld. For at have selskab.
Det er pis og papir. Der er ingen venner her. Det har man ikke.
Sandheden er, at vi holder øje med hinanden.
Hun er min spion, og jeg er hendes.
- De har sendt os godt vejr. - Hvilket jeg tager imod med glæde.
- Jeg hører, at krigen går godt. - Ved Hans hånd.
Vi har besejret flere oprørere.
De havde en højborg i Blue Hills. Vi har røget dem ud.
Gud være lovet.
Nogle kunstneriske... Ja.
Offred. Vi bør gå.
Er der et problem?
- Under Hans øje. De har appelsiner. - Gud være lovet.
Kampene i Florida må gå godt.
Din frue kan lide appelsiner. Sørg for, hun ved, at du købte dem.
- Lad ikke en Martha tage æren. - Jeg har ikke appelsine-kuponer.
Sig, du er Waterfords. Han er i nyhederne.
Jeg læste det ikke. Jeg lover...
Vi bør købe appelsiner, før de bliver udsolgt.
Velsignet være Hans overflod. Tag nogle.
Jeg har ikke lyst til appelsiner.
Jeg har lyst til at skrige.
Jeg har lyst til at tage det nærmeste maskingevær.
- Skal vi hjem langs floden? - Det ville være rart.
En præst, en læge.
En homoseksuel.
Jeg tror, at jeg engang hørte den vits.
Dette var ikke pointen.
De har lavet rod i det hele.
De fyldte luften med kemikalier og stråling og gift!
Så Gud sammensatte en speciel pest.
Ufrugtbarhedspesten.
Velkommen. Vær sød at finde en plads.
Da fødselstallene faldt, blev det værre.
P-piller, fortrydelsespiller.
Myrdede babyer.
Bare så de kunne have deres orgier, deres Tinder.
Din tur.
- Nej tak. - Hvad mener du?
Jeg skal skrive den opgave i aften.
- Til Dietrichs timer? - Ja.
- Hvad handler den om? - Sexovergreb på universitetsområdet.
For eller imod?
Moira, kom og svøm.
- Det er for koldt. Hold op. - Kom nu.
All right. Jeg kommer lige om lidt.
- Hun sagde: "Lad os gå i kirke." - Gjorde hun? Hvad hedder hun?
Du ved ikke, hvad hun hedder, vel?
- Moira, kom nu! - Skriv din opgave.
Der er en plads her.
Lige der.
De var beskidte kvinder.
De var tøjter.
Men I er specielle piger.
Frugtbarhed er en gave direkte fra Gud.
Han lod jer være intakte af bibelske årsager.
Ligesom Bilha tjente Rakel...
...tjener I piger Lederne af den Tro og deres ufrugtbare koner.
I vil bære børn for dem.
I er så heldige!
- Så privilegerede! - Hvad fanden?
Velkommen til kolbøttefabrikken.
All right, piger. Lad der være tavshed.
- Som små mus. - Okay.
Velkommen til Rakel og Lea Centeret.
- Op. - Rend mig.
Velsignet er de ydmyge, min kære.
Velsignet er de ydmyge.
- De udelader det med at arve Jorden. - Lad være! Pis!
Slip mig, for fanden!
Kig fremad! Hvor skal dine hænder være?
Piger.
Jeg ved, at dette må føles meget mærkeligt.
Men "almindelig" er bare, hvad I er vant til.
Dette virker måske ikke almindeligt lige nu, men det vil det komme til.
Dette vil blive almindeligt.
Jeg prøvede at løbe med hende -
- men hun var for tung.
- Jeg prøvede virkelig. - Det ved jeg.
Du får hende tilbage, all right?
Du skal bare holde lav profil.
Alt det her skøre pis slutter, og så finder vi hende.
Jeg sværger.
- På spejderære? - Ja, på skide spejderære.
Okay.
Hvad med Odette?
Hun blev taget i en af lebbe-udrensningerne.
Hun blev klassificeret som Ukvindelig og sendt til Kolonierne.
Moira. Hvad gjorde de ved hende?
"Hvis mit højre øje forarger dig, så riv det ud."
Avlskvæg. Man behøver ikke øjne.
Moira er ikke deroppe, og det giver mig håb.
Måske et falsk håb, men det er da noget.
- Skal vi tage den lange vej? - Det kan jeg ikke.
Jeg skal gøre mig klar til Ceremonien.
Gud være lovet. Så går vi direkte hjem.
Må Gud velsigne dine bestræbelser og udøve sit mirakel.
Gud være lovet.
Et bad er påkrævet før Ceremonien.
Jeg skal gøre mig selv ren.
Vasket og skrubbet som en gris.
Hun kommer så klart til mig i badet.
Hvornår kommer jeg til hende?
Husker hun mig?
Kære Gud...
Lad hende huske mig.
Jeg vil vide, hvad jeg har gjort for at fortjene det her.
Drengene blev bare ved med at komme ned i kælderen...
...i timevis føltes det som om.
Jeg ved det ikke. To, måske tre ad gangen.
Jeg kendte de fleste af dem fra skolen.
Jeg kunne ikke fatte, at de gjorde det.
At det rent faktisk skete.
Men det skete.
- Ikke sandt? - Jo.
Og hvem ansporede dem? Hvis skyld var det?
Det ved jeg ikke.
Hvis skyld var det, piger?
- Hendes skyld! - Hendes skyld!
Kom nu. Gør det.
Hvorfor tillod Gud en så forfærdelig ting?
- For at give hende en lærestreg! - For at give hende en lærestreg!
For at give hende en lærestreg!
De æg, du købte i dag, var fine og friske.
Gid, de ville skynde sig. Jeg har travlt.
Skynd dig og vent.
For sent igen, som sædvanlig.
Hvad er det med mænd?
Banket er obligatorisk, for i aften er dette værelse hendes domæne.
Kom ind.
Det er en lille ting. Men i dette hus betyder de små ting alt.
Godaften.
Min kære.
Lad os komme i gang.
Undskyld mig.
Og da Rakel så, at hun ikke fødte Jakob nogen børn...
...blev Rakel skinsyg på sin søster og sagde til Jakob:
Skaf mig børn, ellers jeg dør.
Hun sagde: "Her er min trælkvinde."
"Bilha."
"Gå ind til hende."
"Hun skal føde på mine knæ -
- så jeg kan få børn ved hende."
Og hun gav ham sin trælkvinde Bilha til hustru...
...og Jakob gik ind til hende.
Ud.
Er du døv?
Chancerne øges, hvis jeg ligger på ryggen bagefter.
Bare forsvind.
Månen er den samme. Det er altid noget.
De har ikke ændret det.
Jeg tænker på månen.
Jeg kan mærke kaptajnløjtnantens sæd sive ud af mig.
Jeg kan lugte den.
Hej. Hvordan har du det?
Godmorgen.
Hvordan har du det?
Hej. Godmorgen.
Hvordan har du det her til morgen?
- Hej, hej? Godmorgen. - Janine?
Jeg er Deres tjener her til morgen. Skulle det være lidt kaffe?
Jeg vil ikke have ekstra bønner på grund af dig.
Alma, gå i seng. Skab ikke problemer.
- Du drømmer. Vågn op. - Godmorgen. Velkommen.
- Kom ud af det. - Hvordan har du det?
- Tag dig sammen, Janine. - Godmorgen.
- Hvordan har De det i dag? - Du er ikke længere der.
Det er alt sammen væk. Gå tilbage i seng.
Hvorfor slog du mig?
Smagte den ikke godt?
Mit navn er Moira, og dette er det Røde Center.
- Jeg kender ingen Moira. - Ved du, hvad de gør?
De sender dig til Kolonierne.
Du skal rydde giftigt affald op. Din hud flager af, og så dør du.
Du vil dø, Janine.
Jeg vil have min mor.
- Jeg vil have min mor. Jeg vil hjem. - Jeg ved det. Kom her.
Tag denne på. Sådan.
Kom. Kravl ned i sengen, okay?
- Kom nu. - Og hold kæft.
Gør hun det igen, og jeg ikke er her, så slå hende. Hårdt!
Ja. Okay.
Hej. Det pis smitter.
Vil du se din lille pige igen?
Så skal du få styr på dit lort.
Få styr på dit lort.
Han så mig i går. Øjet er her ikke for at hente mig. Ingen sort vogn.
Han har ikke sagt det til nogen. Ikke endnu.
Hvorfor ikke?
Tre klokkeslag. Der er en Befrielse i dag.
- Jeg er blevet tilkaldt. - Jeg hørte det.
- Nu har jeg vores begges pligter. - Det er jeg ked af.
- Godmorgen. - Godmorgen til Dem.
Gud være lovet.
Kaptajnløjtnanten vil have, du køber flere appelsiner, hvis der stadig er.
Med glæde. Andre specielle ønsker?
De havde tunfisk i Loaves and Fishes i går.
Den så god ud. Du bør købe noget.
Appelsin og tunfisk. Det lyder lækkert.
- Under Hans øje. - Under Hans øje.
Gå med Hans nåde.
- Velsignet være frugten. - Må Herren åbne.
- Under Hans øje. - Under Hans øje.
- Hej. - Hej.
- Hvor er du udstationeret? - Ellis. Han kan ikke få den op.
- Hvor er du? - Waterford.
Blærerøv. Garanteret et flot hus.
- Har du hørt om nogen? - Jeg så Gaby.
- Hun fik en abort. - Det er surt.
- Har du hørt fra Moira? - Nej. Ikke siden det Røde Center.
Hun er død.
- Janine? - Stille!
- Janine? Hvem er død? - Moira.
Ja. Ja, hun prøvede at flygte.
De fangede hende og sendte hende til Kolonierne. Så hun er død.
Til jeres pladser. Hurtigt, hurtigt!
Knæl.
Nå, godmorgen, piger.
Godmorgen, tante Lydia.
Vi er alle klar over de beklagelige omstændigheder -
- som har bragt os sammen denne smukke morgen -
- selv om vi alle sikkert gerne ville lave noget andet.
Men pligt er en hård tugtemester, og det er i pligtens navn -
- at vi er her i dag.
Denne mand er blevet dømt for voldtægt.
Som I ved, er straffen for voldtægt døden.
Dette afskyelige væsen har ikke givet os andet valg.
- Har jeg ret, piger? - Ja, tante Lydia.
Men det er ikke det værste.
I ved, at jeg gør mit yderste for at beskytte jer.
Denne verden kan være et grimt sted.
Men vi kan ikke bare ønske den grimhed væk.
Vi kan ikke gemme os for dem grimhed.
Denne mand voldtog en Trælkvinde.
Hun var gravid. Og babyen døde.
Vær stille. Piger, rejs jer.
Vinger.
I må træde frem og danne en cirkel.
I kender alle reglerne...
...for en deltagelse.
Når jeg fløjter, er det op til jer, hvad I vil gøre...
...indtil jeg fløjter igen.
Offred, klarer du dig?
Hav en god dag.
Hej. Skide Uber. Skrev du mit navn på?
- Ja. Der går ca. 20 minutter. - Hvad? Vi fryser bollerne af.
Vil du gå et andet sted hen? Hej. Hvad er der galt?
Jeg prøver at få fat i Luke. Han er i Essex, og der er dårlig dækning.
Okay.
- Jeg tror, at jeg er gravid. - Hvad?
Åh gud... Mener du... For helvede. Kom her. Åh gud. Hvad?
Det svære er at blive gravid. Det er, hvad de siger. Og du gjorde det.
Det er ikke alt, hvad de siger.
Jeg kender fem kvinder på jobbet, som aborterede. En var langt henne.
- Det sker ikke for dig. - Kender du Linda fra marketing?
Hun gik tiden uden, men hendes søn levede kun et par få dage.
- Det sker ikke. - Det ved du ikke, Moira.
- Det ved du ikke. Det kan ske. - Okay, all right.
- Hvis det gør... - Ja?
Du har en god mand. Og du har mig.
Uanset hvad der sker, så er jeg lige her.
Dig og mig. Ligesom altid.
Det gør mig ondt med din ven. Moira?
Kendte du hende fra det Røde Center?
- Og før. - Har der nogen sinde været et "før"?
Det plejede at være en isbutik.
De havde den mest utrolige salte karamel.
Den var bedre end sex.
Som god sex.
Jeg har altid troet, at du var en sand troende.
Det samme var du. Så skide skinhellig.
Det er de rigtig gode til. Få os til ikke at stole på hinanden.
- Øjne. - Kom. Bare bliv ved med at gå.
Hvor gammel er din datter?
Otte.
Hun vil være otte år.
Min kone og jeg fik en søn. Oliver.
Han er næsten fem.
De havde canadiske pas. Jeg havde ikke. Jeg blev taget i lufthavnen.
Vi forsøgte at komme over i Maine. Med min mand.
Så delte vi os.
De skød ham.
De ville ikke lade nogen af os slippe væk.
Ikke, hvis du havde rødt mærke.
Det her er så dig, som de plejede at sige.
Det var dejligt endelig at møde dig.
I lige måde.
Der er et Øje i dit hus.
Vær forsigtig.
Velsignet være frugten.
Kan du tage den skål for mig?
- Er de begge røde? - Glimrende. Tak.
- Perfekt. - Godt klaret.
Og hun foretrækker de mindre, så hvis du kan...
Netop. Dem der.
Herligt, tak.
Er du klar? Så kom.
- D'herrer. - Lad os fortsætte på mit kontor.
De trætte finder ingen hvile. Vi gør dig selskab til middag.
Gå tilbage til dit værelse.
Nogen holder øje.
Her... er der altid nogen, der holder øje.
Ingen kan ændre sig. Det hele skal se ud som altid.
For jeg har i sinde at overleve for hendes skyld.
Hun hedder Hanna. Min mand hed Luke.
Jeg hedder June.
Tekster: Tim Østerkjerhuus www.sdimedia.com